Judinkis.
Nuimk antrankius.
Ačiū.
Kaip sekas, Deilai?
Sėskis. Nieko neatsitiks.
Taigi, padariau išvadą...
kad verčiau mirsi, nei pasakysi man tai, ką noriu žinti.
Tiesa?
Kaip tie sumauti vienuoliai, kurie susidegina.
Prasminga mirtis.
Tai - protingų žmonių, tokių kaip tu, problema.
Prisiskaitei per daug knygų.
Aš taip manau.
Na, aš nesu kvailas.
Žinau, kad to niekada iš tavęs neišpešiu.
Nešk čia!
Ačiū, žmogau.
Vienas man, vienas - mano geram draugui.
Taip. Prašau.
Gerk, Deilai.
Už tavo pergalę, žmogau.
Ačiū.
Nori, kad mane nudėtų.
Taip, žinai, iš visų čia kalinčių niekšų -
iškrypėlių, prievartautojų ir pedofilų - skundikams yra sunkiausia.
Čia melagiai ir išdavikai šunys yra žudomi.
Mirti už paslaptį, kurios taip ir neišdavei.
Kas tai būtų, proto bokšte?
Ironija?
Ne, žmogau.
Tai būtų žmogžudystė.
Įvykdyta tavo rankomis.
Tikiesi garbės?
Man nusispjaut į garbę, Deilai.
Per ilgai dirbu šį darbą. Tau rinktis.
Pasakai, kas nužudė pareigūną Florisą.
Aš tave perkeliu į saugesnę vietą.
Arba lieki čia ir rizikuoji.
Bet kuriuo atveju dabar esi skundikas.
Gerk, kol šaltas.
Skundikas!
Skundikas! Tu esi šuo.
Elkis, kaip tarėmės. Nesakyk nieko, ko nereikia.
Užsakiau mums arbatos.
Ačiū, kad atėjai. Kavita, susipažink su mano draugu Prabhu.
Būtent jis priglaudė mane Sagar Vadoje, kai neturėjau kur eiti.
Ir esu verslo partneris.
Medicinos verslo?
Turizmo verslo.
Mums su Linu puikiai sekasi. Jis labai populiarus tarp gora...
Prabhu, čia Kavita - žurnalistė, apie kurią tau pasakojau.
Noriu tavęs atsiprašyti.
Tiek visko nutiko, ir...
Ne. Aš perlenkiau lazdą.
Pamiršk.
Tik nesuprantu, kodėl taip priešiniesi straipsniui, kuris tau galėtų padėti.
Klausyk. Anksčiau ir aš taip galvojau.
Todėl ir atsivedžiau Prabhu, kad jis tau viską paaiškintų.
Ponia Kavita, tavo straipsnis apie Linbaba kelia mums daug nerimo.
Mums?
Sagar Vados žmonėms.
Nes mes - „nežmonės“.
Kuo ilgiau būsime nežmonės
ir niekam nekrisime į akis,
tuo ilgiau galėsime čia gyventi.
Arba aš parašysiu straipsnį, ir niekas jūsų nedrįs paliesti.
Ponia Kavita, galiu paklausti, ar seniai gyveni Bombėjuje?
Visą gyvenimą.
Tada turėtum būti per daug protinga, kad taip galvotum, na?
Ne, jie kurį laiką paplaks liežuviais, kol visi užmirš.
O tada atsiųs pas mus buldozerius arba policiją...
Suprantu.
Šis miestas nekovoja su skurdu. Jis kovoja su skurdžiais.
Todėl ir noriu papasakot šią istoriją, kad viskas pasikeistų.
O aš sakau, kad mes sunkiai kovėmės už tai, ką turime.
Sagar Vada nenori jokių pokyčių.
Prašau, ponia Kavita.
Nerašyk nieko apie Linbaba.
Klausyk, turiu gyvent pagal jų taisykles, antraip kam aš jiems reikalingas?
Gerai.
Nerašysiu to straipsnio.
Yra ir kitų temų.
Bet pažadėk, kad ir toliau gydysi žmones.
Jei galėčiau padėti dėl greitosios, tik pasakyk.
Ačiū, ponia Kavita. Puiki žinia.
Visi bus laimingi.
Nėra už ką.
Ačiū, Kavita.
Tu ja patikėjai?
Baik juokus, Linbaba.
Ji yra turtinga ir visą laiką gyvena Bombėjuje.
Jai nerūpi lūšnynai. Ji per lengvai leidosi perkalbama.
Ir aš tą patį pagalvojau.
Šūdas.
Nufotografavau jį.
Nė pats Ragu Rajus nebūtų geriau nufotografavęs, jar.
Ir? Ką jis pasakė apie seniai mirusį Lindsėjų Fordą?
Aš jo neklausiau.
Ką?
Man reikia laiko išsiaiškinti, kas jis toks. Ką jis slepia.
Jei supras, kad kažką suuodžiau, jis pabėgs, ir nebus jokio straipsnio.
O dabar jis niekur nedings.
Nagi.
Dar kartelį.
Kada bus nuotraukos?
Po kelių dienų.
Už šimtą rupijų padarytum jas rytoj?
Už šimtą rupijų? Rytoj?
Gerai.
Šitiek ilgai gyvenai be dokumentų. Kodėl taip staiga prireikė paso?
Negaliu rizikuot, jei atsidurčiau laikraštyje.
Aš išvažiuoju.
Juk žinojai.
Linbaba, tu negali išvažiuoti.
Čia, Bombėjuje, visad atsiranda visokiausių straipsnių ir skandalų.
Žmonės, pakalba, papyksta ir pamiršta.
Taip, žinau, bet negaliu rizikuoti.
Tada paprašyk draugų pagalbos, na?
Pono Didjė ar ponios Karlos. Arba papirk, kad nespausdintų straipsnio.
Gerai, o jeigu ji ir su jais pasielgs, kaip su mumis?
Tada paprašyk Abdulos, kad ją nudėtų!
Kam tau reikalingi draugai banditai, jei jie negali dėl tavęs nužudyti?
Jų toks darbas, o tau to reikia. Tai - draugystė.
Tu čia rimtai?
Ne visai... Ne, visai ne.
Atleisk.
Didžiai negražu taip kalbėti.
Aš tavęs ilgėsiuosi, Linbaba.
Pasilikite sau.
Ačiū!
Kur buvai?
Pasivaikščioti.
Aš nerimavau.
Tu nuolatos nerimauji. Aš grįžau.
Skaniai kvepia?
Sėskis.
Nežinojau, kokie būna rytai,
jei neskaičiuotume tų, kai paryčiais išeidavau iš viešbučio
per daug apsinešusi, kad pastovėčiau ant kojų.
Dabar viskas atrodo kitaip, net šviesa.
Nežinau. Visas pasaulis atrodo kitoks.
Netrukus turėsim tiek pinigų, kad galėsim išvažiuot iš čia.
Tik tu ir aš.
Kur važiuotume?
Kur tik panorėsi. - Ne, tu nuspręsk.
Dabar pat.
Norėčiau, kad nusivežtum mane į Ispaniją.
Savo gimtąją šalį.
Noriu susipažint su tavo aštuoniais broliais ir seserimis.
Noriu ragaut jūsų maistą, pamatyt Madridą.
Tau ten patiks, Liza. - Tikrai?
Ir tu jiems patiksi.
Gal net grąžinsiu pinigus, kuriuos pavogiau išvykdamas.
Tada jie apsidžiaugs mane pamatę.
Iš kur Mauricijus netikėtai pradėjo gauti tiek daug heroino?
Tik jam nesakyk.
Iš madam Žu.
Negaliu patikėt.
Ji - pavojinga, Sebastianai. Nenormali.
Jei žinotum tai, ką aš ten mačiau ir girdėjau...
Nesusidėk su jais.
Liza, viskas gerai.
Niekas nežino.
Tai jos ir Mauricijaus reikalai, jo verslas.
Liza, pažiūrėk į mane. Liza.
Tu būsi saugi, pažadu.
Dar keli sandėriai,
ir turėsim pakankamai pinigų, o tada - terminada.
Pažadu.
Man tinka. Baldus palikite.
Išsinuomoju su viskuo.
Sveikas, Guravai. Ir man patinka lošti kortomis.
Ko tu nori? Laimėtų pinigų?
Mane domina ministro Pandėjaus darbotvarkė.
Ką?
Graži šeima, Guravai.
Būtų gaila, jei jai kas nors atsitiktų.
Labas, tetule.
Per tave Parvatė visą laiką būna ligoninėje.
Tetule, aš jos neprašiau, kad ji padėtų Linbaba.
Paklausyk manęs.
Jei nori, kad palaimintume tavo santuoką su Parvate...
pasakyk Linui, kad varytų Parvatę namo.
Tetule?
Tu myli ją...
ar ne?
Jei tik matytum, kokia ji būna laiminga,
kai rūpinasi ligoniais.
Ne, tetule, neprašyk manęs to.
Aš negaliu.
Padarysim tai ir be jų palaiminimo.
Jei iš tikrųjų mane myli.
Myliu, didžiai myliu.
Na, noriu pasakyt...
Noriu dešimt kilų. - Dešimt kilų?
Kartą per mėnesį. Ne problema?
Žinai, kai susipažinau su tavim, kalbėjausi su Modena.
Pasakiau jam: „Tas žmogus turi valdyti Nigeriją.“
Mano tiekėjas viskuo pasirūpins, gerai?
Pusė sumos - iš anksto, kaip visada. Už dešimt kilų bus...
200 000. - ...200 000 dol.
Ir kita pusė - kai gausi prekę, gerai?
Sutarta. - Gerai.
Gerai. Salud.
Man išeiti?
Ne.
Vakaras tik prasideda.
Kaip tau sekas, ma chère?
Kaip visada, trauki vyrų žvilgsnius?
Tau praverstų geras seksas be jokių įsipareigojimų, ma chère.
Kapo, ateik čia! Noriu butelio šampano.
Taip. Prašau.
Šampano, greičiau.
Kažkas mėtosi pinigais.
Iš kur Mauricijus gauna tiek pinigų?
Mūsų ami Mauricijus turi prieigą prie Afganistano heroino
ir varo velnišką biznį.
Iš kur žinai?
Jis man tarp kitko pasakė, kad siųsčiau jam klientus.
Manau, jis norėjo pasirodyt, kad dabar yra įtakingas žmogus.
Bet prekiauti ruduoju heroinu Kadarbhajaus teritorijoje -
man per didelė rizika.
Tuojau grįšiu.
Tu.
Karla, bella, prisėsk prie mūsų. Išgersi šampano?
Norėjau pasikalbėti su Liza. Turi laisvą minutėlę?
Žinoma. Tuo pačiu ir muziką pakeisiu.
Uždėk „The Rolling Stones“.
Ta Liza.
Kas ji tokia? Kekšė?
Ne, ji ne...
Ji gali būti bet kuo, Rahymai.
Gerai.
Tada turiu vieną sąlygą.
Dešimt kilų per mėnesį, 400 gabalų. Viskas gerai, be problemų.
Ir viena naktis su ja.
Galiu prisėsti?
Dabar mes stebime vienas kitą.
Kuris medžioja kurį? - Na, laikas parodys.
Būk rimtas. Nesišypsok.
Sukryžiuok rankas.
Truputėlis pavydo yra gerai,
bet aš nenoriu, kad jis pagalvotų, jog esu užimtas.
Atrodai susikrimtęs, mon ami.
Žinau, ką pardavinėja Mauricijus.
Kadaras irgi žino?
Jei jis žinotų, prekyba nevyktų.
Pasakysi jam? - Nesakysiu.
Bet jis vis viena sužinos, Liza.
Mauricijus labai nori pasirodyt svarbiu žmogumi.
Jis nenori laikyt to paslaptyje.
Priešingai nei tu.
Ar kas nors, išskyrus mane, dar žino, kad dirbi Kadarui?
Tu man grasini, Liza?
Tik klausiu.
Manau, Didjė tai suprato.
Bet niekada to nepripažins.
Pamenu, kai susipažinai su Kadaru.
Nuo tada viskas pasikeitė.
Pasakei jiems?
Ne.
Neišduosiu tavo paslapties, jei saugosi manąją.
Paslaptis tik tada paslaptis, jei ją laikyti skaudu.
Kartą pati taip sakei.
Šios paslaptys gali tapti mirtinos mums abiem.
Pažadi, kad būsi atsargi?
Jei ko prireiks, kreipkis.
Tai, kad išėjau, nereiškia, kad tavęs nebemyliu.
Žinau, kad neištarsi to paties. Bet ačiū, kad manim rūpiniesi.
Myliu tave.
Tai suveiksi ar ne?
Juk jau kalbėjom apie tai, ar ne?
Geras pasas kainuos tūkstantį dolerių.
Ateik rytoj pirmą valandą su pinigais ir tinkamomis nuotraukomis.
Dėl kainos galima derėtis?
Kaina yra kaina. - Liaukis.
Čia - Bombėjus. Čia dėl visko galima derėtis.
Tik ne dėl paso. - Nesiderėti - nemandagu, Didjė.
Galvojau, kada gi tu pasirodysi?
Permiegojai ant mano sofos. Dabar užėmei mano vietą.
Pavaišink mane gėrimu, ir galbūt aš tau atleisiu.
Nežinau, kaip dėl įsipareigojimų, bet tau su juo būtų gerai.
Klausyk, ne dabar.
Mes čia turime rimtą pokalbį.
Tuomet aš jus paliksiu.
Tu tikras stuobrys.
Karla, prašau, sustok.
Po galais. Sustok.
Klausyk, man reikia aptart svarbų reikalą.
Liaukis, juk pati irgi per daug neatvirauji.
Atsiprašymą pavertei įžeidimu.
Įspūdinga.
Pyksti ant manęs. Suprantu. - Aš nepykstu ant tavęs.
Klausyk, rytoj būsiu mieste.
Galime susitikti? Sakykime, antrą valandą?
Noriu tau kai ką pasakyti.
Prašau.
Ką, nori, kad maldaučiau?
Galiu atsiklaupt ant kelių.
Gerai, liaukis, gana. - Prašau. Labai prašau.
Linai, stokis. Gana. Gerai.
Gerai.
Ateik rytoj pas mane.
Pagaminsiu ką nors skanaus.
Gerai. Tai bus pasimatymas.
Išsiaiškinkime iškart. Ne.
Bet lauksiu tavęs antrą.
Panašu, kad pasimatymas.
Ne!
Stok! Užmušiu tave!
Ne.
Padėkit! Maldauju!
Tave pagavo su kito vyro meilužiu.
Gėda ir pavojinga. - Prisipažink dėl sunkaus nusikaltimo.
Kokio nusikaltimo?
Homoseksualumo. - Ne.
Sunkus nusikaltimas.
Gal ir nežinojai, bet taip yra.
Galiu tau padėti, kad netektų kentėti dėl nežinojimo, ką?
Ne.
Tu mums skolingas krūvą pinigų.
Jaučiausi skolingas Prabhu už suteiktus namus
ir antrą šansą.
Jis čia buvo vienintelis tikras mano draugas.
Tą dieną žvelgdamas į jį ir planuodamas išvykimą iš Sagar Vados
supratau, kad jį myliu.
Kas žino, kokių blogybių galiu sulaukti
už tai, kad džiaugiuosi gangsterio dovana, Linbaba?
Tuomet nesidžiauk. Ir daugiau nesivažinėk.
Ne, aš klydau. Jokio didelio džiaugsmo aš nejaučiu.
Bet man šovė didžiai gera mintis.
Ką gi. - Rimta mintis.
Šįvakar pasiskolinsiu motociklą...
vienam slaptam reikalui.
Manau, tau trūksta vairavimo praktikos.
Turbūt tave kankina smalsumas, na?
Kad ir ką besakytum, savo paslapties tau neišduosiu.
Na, taip ir mirsiu nesužinojęs.
Nagi. Važiuojam į vieną vietą.
Aš vairuosiu, kad pasipraktikuočiau.
Norėčiau likti gyvas.
Tau reikia mano pagalbos, taip?
O man reikia praktikos.
Lipk.
Kad ir kaip jį mylėjau, kartais jis būdavo tikra rakštis subinėj.
Are! Linai! Kaip tai suprasti?
Šiandien neblogai uždirbom, bose.
Taip. Nepakankamai.
Teks parduoti motociklą.
Ką čia kalbi?
Kokį čia baisų planą sugalvojai, žmogau?
Ne. Aš prieš. Aš nesutinku.
Septyni.
Ką?
Septyni.
Tau galvoj negerai?
Protelis pasimaišė? Ką tu sau galvoji?
Tas idiotas sako, kad daugiau septynių nemokės.
Tokie ir į laidotuves eina tik tam, kad pavalgytų.
Kaip tau ne gėda! Ne mažiau devynių. Paskutinė kaina.
Ir nemanyk, kad pas tave grįšiu. Visiems papasakosiu, kad esi suktas!
Nieko nebus.
Ką tu darai?
Tai principo reikalas, Linbaba.
Nė už ką su tuo nesutiksiu. Apsiverksiu iš gėdos.
Man reikia pinigų.
Septyni?
Gali džiaugtis. Išdūrei baltaodį.
Per tave jaučiu gėdą.
Gerai, ačiū.
Ačiū. Namaste.
Sveikutis.
Kaip sekas, Vikramai? - Are, puikiai, jar.
Matei tuos vyrus?
Vadybininkai.
Šaši Kapuras ieško dublerio.
Tik niekam nesakyk.
Tylėsiu kaip žuvis.
Jo dublerį atleido. Jis susilaužė ranką krisdamas ant šono.
Ne visiems gali sektis, na?
Linai, skambina Didjė.
Atsiprašau.
Kur dingai, Didjė?
Mane areštavo.
Už ką?
Per mano kvailumą.
Jei tau vis dar reikia dokumentų, turi man padėti.
Aš nenoriu turėt reikalų su farais, Didjė.
Prašau, pasakyk, kad ateisi.
Jie tave mušė?
Taip.
Ir turbūt pratęs.
Man blogai, Linai. Man reikia pagalbos.
Šikniai.
Didjė areštavo.
Farai reikalauja pinigų už jo paleidimą.
Šūdo gabalai.
Godūs seserkrušiai.
Jei galėčiau, perplėščiau jiems gerkles, žmogau.
Mūsų farai - ne tokie, kaip filmuose. Jiems rūpi tik bakšišas.
Esi turėjęs su jais reikalų? Žinai, ką daryti?
Daug kartų. Su tais šikniais juokaut negalima.
Padėsi man?
Daugiau nė žodžio, mano drauge.
Karla man užmuš.
Nepanašu, kad Didjė čia gyventų.
„Nesvarbu, kur gyveni, svarbu kaip.“
Žinoma.
Ramiau, dički.
Gerai. Atsiprašau.
Jis sakė, kad pinigai čia.
Eina šikt.
Kiek paimt pinigų?
Ištrauksiu jį už tris gabalus, antraip galės pasodinti mane vietoj jo.
Paimsiu penkis.
Einam.
Pačiu laiku. Neužrakinta.
Ko tau? - Turiu naujieną.
Kaip skanu. Buvau pamiršęs skonį.
Laukei kažko kito?
Abejoju, ar ateis.
Kažkas neatėjo į pasimatymą? Drąsu. Arba kvaila.
Tai kokia ta naujiena?
Dar daugiau knygų.
Kada tu spėji jas skaityti?
Mūsų bičiulis Pandėjus - įsimylėjęs.
Šypsenos, platūs užmojai, ateities planai ir visa kita.
Jos vardas yra Sunita, ir ji jam - ne žmona.
Galiu?
Jie užsiregistravo Kandalos svečių namuose svetimais vardais.
Puiku. Jie vis dar čia.
Aš jų pasigedau. Visad galvojau, kad jie neša laimę.
Visus mano daiktus saugai?
Taip ir neatėjai jų atsiimti.
Tikėjaisi, kad vieną dieną sugrįšiu, ir viskas vėl bus, kaip buvę?
Vėl nerimauti, kur tu,
gyvas tu ar miręs, bijoti, kad policija neišlaužtų durų?
Ne.
Man ramiau, kai esi man brolis, ne mylimasis.
O man garbė vadinti tave seserimi.
O kaip mano kitas brolis Linas?
Jis man nei brolis, nei mylimasis.
Tu jam labai patinki. Pats man sakė.
Na, Linas nelaiko liežuvio už dantų.
Beje, aš tuo labai abejoju.
Tai Linas neatėjo į pasimatymą?
Mums pasakyta palikti Liną ramybėj, ar ne?
Būtų neįdomu gyventi, jei darytume tai, kas mums pasakyta.
Kaip Liza?
Aš tau kai ką pasakysiu, bet neprasitark Kadarui.
Pažadėjau Lizai, kad jam nesakysiu.
Bet man dėl jos neramu.
Mauricijus Belkanė prekiauja heroinu.
Dideliais kiekiais.
Man į jį nusispjaut, bet nenoriu, kad nukentėtų Liza.
Mauricijus - sumautas kvailys. O ji to nesupranta.
Aš sutvarkysiu tą reikalą.
Bet Kadaras neturi to žinoti. - Ačiū.
Heroinas, korumpuota vyriausybė, šantažas.
Kažkada tavo gyvenime nebuvo vietos tokiems nusikaltėliams kaip aš.
O kas dabar?
Bus gaila, jei reikės išmesti.
Labai skanu.
Pasirodysiu kaip Klintas filme „Raitelis iš Aukštųjų lygumų“.
Žiauriai įspūdingai.
Kalbėsiu aš. - Gerai, žinoma.
Klausyk, žmogau, man eiti kartu?
Manyčiau. Jie nenori problemų dėl gora
su konsulatais, ambasadomis ir panašiai.
Jei būsi šalia, jiems bus sunkiau ignoruoti mane.
Linai, viskas gerai?
Taip. Einam.
Mes čia dėl Didjė Levi. - Žinai, už ką areštuotas?
Nagi, žmogau. Nešvaistyk mano laiko.
Žinai, iš kokios aš šeimos?
Apgailestauju. Ne.
Tuojau sužinosi.
Girdėjai apie mano dėdę Rohitą Kaną?
Visus telefonus, kurie yra Bombėjuje, pardavė jis.
Jo žmonės juos įjungė.
Šis telefonas yra jo.
Visi policijos skambučiai - jo.
Taip.
Kas to nežino?
Kanų šeima - labai garsi.
Dabar dėdė Rohitas dirba su telefonais Europoje.
Sumautoj Europoj, jar.
Esmė ta, kad Kanai yra pakankamai įtakingi,
jog padėtų kažkam susikrauti turtus, o kažką sumaltų į miltus, jei supranti.
Žinoma.
Man belieka atsiprašyti, kad sutrukdžiau tave
dėl tokio nereikšmingo reikalo.
Tokiam turtuoliui, kaip tu, tai nesudarys problemos.
4 000 dol., arba homikas lieka pas mus.
Jis tavo draugas, na?
Gal daugiau nei draugas?
Gal tu irgi nusikaltėlis?
Apie ką jūs čia?
Homoseksualumas - didžiai sunkus nusikaltimas, pone.
Jūsų draugas buvo areštuotas nuogas gatvėje su kito žmogaus mylimuoju.
Juos irgi areštavote?
Linai, leisk man.
4 000? Tau galvoj negerai?
Už 4 000 galiu išpirkti 20 žmonių.
Nemalk šūdo. Jis vertas dviejų.
Du - už nusikaltimą.
Jis yra užsienietis. Plius vienas.
Ir dar vienas už tavo skrybėlę ir už tai, kad atsivedei čia gora.
Jei nesumokėsi,
paimsime tavo dėdės telefono laidą
ir perrišime juo to homiko genitalijas.
Gerai, kur jis?
Norime jį pamatyti. - Teisingai.
Jūs neleidot mums jo pamatyti.
Turbūt sudaužėt jį kaip kriaušę.
Jis turbūt atrodo kaip šunų apkandžiotas.
Gerklėje jutau įstrigusį kartų gumulą.
Stengdamasis jį nuryti prisiminiau,
kad tai - kalėjimo baimės ir neapykantos skonis.
Po galais, žmogau.
Sumokam ir dingstam iš čia.
Atsiprašau, kad vėluoju.
Ne, tai aš atėjau per anksti.
Tau patiks filmas. Ypač muštynės jo pabaigoje.
Turiu tau staigmeną.
Negali būt!
Žiūrėsime iš balkono!
Jie per daug brangūs.
Dėl tavęs man nieko negaila.
Matot?
4 000 dol. ne tokia jau didelė suma, kai pagalvoji, kas galėjo būti.
O juk galėjau įkišti jūsų draugą
į prasčiausią kalėjimą Mumbajuje.
Tikras didvyris.
Ateikit čia! Visi. Ateikit čia.
Pasakyk dar ką nors.
Man labai patinka Bombėjus.
Šaunuolis!
Gora kalba marathų kalba!
Kalbėk toliau.
Esu iš Naujosios Zelandijos. Dabar gyvenu Kolaboje.
Tu!
Ką čia daro tas močkrušys? - Kas yra?
Čia tas gora, kuris spyrė man į tarpukojį.
Pinigus gavot. Jau norėtume eiti.
Jis niekur iš čia neis.
Jei jam kas nors nutiks, sandėrio nebus.
Sandėris įvyko.
Gali pasiimt savo draugą ir dingti iš čia. Čia - kitas reikalas.
Aš jį primušiu.
Tu suimtas, supratai?
Tu man... - Klausyk mano nurodymų.
Jei nenori visą likusį gyvenimą dirbti naktiniu patruliu.
Kokia tau nauda, jei jį primuši?
Užsičiaupk ir turėsi pinigų.
Mušti goras nėra jokios naudos. Tik turėsi problemų.
Keturi, kad išleistume jūsų draugą, ir du už tai, kad neuždarytume tavęs.
Iš viso - šeši.
Užteks penkių.
Vikramai, nereikia.
Viskas, ką turiu.
Turėtų būti lygiai du.
Gali pasiimti.
Mes dar susitiksim, čūtija tu.
Tada. Tada saugok savo kiaušus.
Dar ko nors nori?
Vandens?
Tau patogu?
Man viskas gerai.
Teisingai, pone Bačanai!
Parodyk tam šunsnukiui!
Ačiū. - Palengva.
Ačiū jums.
Jūs turbūt turite savo reikalų. Nebenorėčiau jūsų trukdyti.
Aš tavęs vieno nepaliksiu.
Parodyk pėdas.
Tu eik. Aš juo pasirūpinsiu.
Kas tokio svarbaus?
Išskyrus tai, kad norėjau tave pamatyt?
Kas gali būt svarbiau? - Taip. Labai malonu. Kas dar?
Paskambinau dėdei, kuris dirba CTB.
Paklausiau, ar galėtume gauti Interpolo ieškomų nusikaltėlių
iš užsienio sąrašą.
Neatsiklausęs manęs? Tai - mano straipsnis.
Na, nenorėjau tau nieko sakyti. O jeigu nepasiseks?
Norėjau tapti didvyriu.
O dabar tu pyksti.
Aš nepykstu. Tiesiog keista...
Vykdžiau savo pažadą, Kavita...
Gerai jau, ačiū.
Tai nereiškia, kad šiąnakt su tavim permiegosiu.
Nuostabu. Ačiū. Grazie.
Statyk butelį čia. Ačiū. - Kažką švęsime?
Galbūt. Tai priklauso nuo tavęs.
Noriu paprašyt tavęs paslaugos.
Na, mes abu prašome tavęs paslaugos.
Tau spręsti, bet tai gerokai sustiprintų mūsų su Rahymu versliuką.
Suprask, visi turime prie to prisidėti.
Nori, kad pasidulkinčiau su juo.
Jis nori, kad su juo pasidulkintum.
Ne, jis negali atplėšti nuo tavęs akių. Pati žinai.
Jei nenori, gali nesutikti.
Galiu nesutikti?
Man už šitą darbą sumokėdavo. Jei sutiksiu, kas bus už tai?
Na, mes tavim pasirūpinsim, kaip visada.
Pasakyk sumą.
Tūkstantis.
Dešimt.
Gerai. Dešimt.
Procentų.
Kaip pasakysi.
Ką gi.
Pone Bačanai!
Are, pone Bačanai! Labai gerai!
Nagi, Parvate, dainuojam kartu!
Kvieskit gydytoją!
Man buvo pažįstamas tas šoko kupinas žvilgsnis.
Žiauriausiai mane mušė
uniformuoti žmonės, kuriems buvo mokama už įstatymų laikymąsi.
Žinojau, kad žmogų palaužia ne smurto sukeltas skausmas,
o bejėgiškumo ir vienišumo jausmas.
Buvau pasiryžęs niekada negrįžti.
Bet dabar pabėgimas turės palaukti.
Ir aš nežinojau, kiek laiko dar turiu.
Man labai nesmagu.
Gal pasakysi, kas nutiko?
Alenas nematė reikalo pasakyt, kad turi indą meilužį,
o jis grįžo namo pačiame meilės žaidimo įkarštyje.
Sužinojau, kaip greitai moku bėgti.
Et voilà, esi prie mano kojų, kaip pati Marija Magdalietė.
Taip, tie niekšai pasidarbavo iš peties.
Jie niekina tokius, kaip aš.
Vis dėlto kodėl jie suėmė tik tave?
Jis yra iš Maharaštros, skirtingai nei aš.
Turtingas ir įtakingas. Jis turbūt gerai sumokėjo, kad mane sumuštų.
O tu jiems gerai sumokėjai, kad manęs nebemuštų.
Velniop juos.
Dabar esi namie.
Tai buvo tau „Borsalino“ testas.
Jie perkišo tave per žiedą, o tu likai gyvas.
Ne. Dabar turbūt būčiau negyvas, jei tau iš manęs kai ko nereikėtų.
Eik tu šikt.
Būčiau vis viena tau padėjęs, Didjė.
Galvoju, kad turbūt taip.
Jei tektų apsikeisti vietomis, aš tau nepadėčiau.
Manau, kad giliai širdyje esi labai blogas žmogus.
Tik nedorėliui naudingi geri darbai.
Esi mano draugas.
Net jei tau jų ir nereikia.
Skolingas draugas. Aš pasirūpinsiu tavo pasu.
Taip, na, iškilo problemėlė.
Aš surinkau pinigus,
bet juos iš manęs atėmė farai kartu su tavo pinigais.
Aš sumokėsiu. Mažiausiai, ką galiu padaryti.
Turi nuotraukas?
Kaip suprantu, paso reikia todėl, kad išvyksti iš Bombėjaus?
Draugas gali paklausti, kodėl taip skubotai?
Kavita šniukštinėja apie mane savo straipsniui.
Pats kaltas, kad laidžiau liežuvį „Reinalde“.
Man patinka Kavita.
Bet, taip, ji labai nori palikt savo pėdsaką žurnalistikoje.
Pasą gausi po dviejų dienų.
Pažadu.
Ačiū. - Tau ačiū.
Iš visos širdies.
Ilgėsiuosi tavęs, Linai.
Ir aš.
Už draugystę.
Beveik parėjome.
Dar kelios minutės.
Tetule!
Nepyk ant manęs!
Tai mano kaltė. Nekaltink Parvatės.
Kur gora daktaras?
Linas? Nežinau...
Kai mums jo reikia? Kur jis?
Eik ir surask jį!
Daugybė žmonių serga, o niekas nežino, kur jis.
Kur dr. Linas? Mano visa šeima negaluoja!
Ir mano!
Galvojom, kad dr. Linas - su tavim!
Kur daktaras Linas? Mums jo reikia. Prabhu!
PAGAL GREGORIO DEIVIDO ROBERTSO ROMANĄ „ŠANTARAMAS“
Išvertė Laima Banionienė