Nešálí mě zrak? Není to duch?
Ne, je to góra, co všechno potřebné nachází ve slumu.
Ahoj!
Sláva hrdinovi.
Ahoj!
Pití! Potřebujeme pití.
Ahoj, Line. Jak je? - Jak se máš?
Posaď se.
Čau.
Čau i tobě.
Co vy na to?
Kvalita byla dobrá. Můžeme v tom pokračovat.
Jste schopní toho dodat víc?
Jsme schopní všeho.
Já věděl, že vám můžu věřit, Liso. Moje bombajská dobrá vílo.
Hej, šlapky sem nahoru nesmí.
Ona už to nedělá.
A neříkej jí šlapka.
Dlužíš jí omluvu.
Moje chyba, madam.
To nic. Nic se neděje.
Děkuju.
Salute.
Znáš Borsalinův test? - Ne.
Borsalino představuje nejvyšší kvalitu a podle mnohých
je nejlepší pánskou pokrývkou hlavy všech dob.
Víš? - Takže prostě klobouk?
Jestli je klobouk Borsalino pravý, ověříš tak,
že ho sroluješ do ruličky a prostrčíš snubním prstenem.
Když po tomhle zůstane nepokrčený
a vrátí se do původního tvaru, je to pravý...
Borsalino. - Borsalino.
Bombaj a ten tvůj slum tě srolovaly do ruličky
a teď tě strkají do prstenu,
aby zjistily, jestli jsi taky ryzí.
Jsi?
Co myslíš ty? - Že je Didier namol.
No jo. - Hej, Line.
Liso, ty bláho. Vypadáš skvěle.
Díky. - A jak je?
Daří se mi dobře. - Jo?
Víc než dobře.
Chtěla jsem tě pozdravit a poděkovat ti za ten první den
a žes mě dostal z Paláce.
Nevím, co bych bez tebe dělala.
Každopádně jsi mi moc pomohl a nikdy na to nezapomenu.
Dobře.
Pravý hrdina lidu.
Borsalino jak vyšitý. - Klídek.
Musím jít. - Cože? Pojď si sednout k nám.
Dobře.
Takže seš furt tady, jo?
Zjevně ano.
Už ze svých problémů viníš někoho jinýho?
Nebo ses nad ním slitovala?
Do toho ti nic není.
Lin našel nový život ve slumu Ságar Váda.
O tom jsem slyšel. - Ty...
To vysvětluje ten puch.
Když si člověk chce připadat velký, musí žít mezi trpaslíky, ne?
Proč se ptáš? Myslím, že to dobře víš.
Každý ráno vstaneš, koukneš se do zrcadla
a posereš se hrůzou, protože na tebe kouká prcek.
Prcek, kterýho nikdo nepotřebuje. Je to tak.
Ve srovnání s tebou jsou moji sousedi King Kongové.
Měls odjet, když to šlo.
Takovej kokot.
Dávej si na něj bacha, tohle ti nezapomene.
To doufám.
Pití!
Nemůžu nechat všeho naráz.
Musíme si pořídit gramofon. Mohli bychom tančit.
Poslouchalas desky i s Linem, potom co tě vysvobodil?
Co jste ještě dělali?
O co jde? Žárlíš?
Na koho? Na mě a Lina?
Na tebe a všechny.
Lin má oči jenom pro Karlu. Věř mi.
Líbilo se mi, jak ses mě zastal. „Ona už to nedělá.“
Když jsi to řekl, poprvé mi došlo, že to je pravda.
Vezmi mě do postele.
Ale oni za to nemůžou.
Systém se tváří, že neexistujou.
I doktoři ve veřejných nemocnicích chtějí bakšiš.
Je to úplně mimo.
Těm chudákům nezbývá nic jinýho než doma umřít.
Pokud s tím něco neudělám.
Sehnal jsem kontakt na černém trhu.
Vypadá to u mě jak v lékárně.
Nekecám.
Za další týden budu mít sanitku.
Záchranná služba Ságar Váda.
Line, tvůj obličej ztělesňuje
idealistické pobouření tak dokonale,
že si ho musím zapamatovat.
Tady je to něco tak vzácného, že je potřeba to uchovat.
Mysleli jsme, žes jel rovnou do Váránasí kouřit čaras.
A ty tady zachraňuješ životy a sereš do zálivu.
Už je to tak. - Neuvěřitelnej příběh.
Slyšeli jste někdy něco takovýho?
Nemyslím si.
Děláš něco úžasnýho, Line.
Ne, ocitl jsem se tam náhodou.
Opilý whiskey a vidinou vlastního vykoupení
jsem zapomněl, kdo jsem.
Vězeň na útěku, co měl zůstat neviditelný.
ŠANTARAM
Linbábo! - Linbábo!
Doktore Line!
Dobré ráno!
Vylezte, Linbábo!
Dobré ráno!
Vylezte, Linbábo!
Vylez, Linbábo!
No dobře, už jdu.
Linbábo, jsi vzhůru, konečně.
Výborně. Dneska se rozdávají příděly. Ber.
Linbábo, berte.
Ty jo...
Jakožto občané, pane Line, ještě pořád máme nějaká práva.
Právo volit, právo na příděly a samozřejmě právo platit daně.
Ale ty jsi, Linbábo, pravý nečlověk, takže z toho nic nemáš.
Ale my nechceme nic zadarmo. Jste jedním z nás.
A když dostaneme příděly, dostane je i doktor, ne?
Děkuju.
Aré, dávejte.
Ale ne. - Můžeš brát, na?
Můžeš si vzít cokoliv.
Děkuju. - Brambory, rýži.
Pošleme vám čaj.
Lin je cizinec. Zachraňuje životy. Mohl by z toho být zajímavý článek.
Měl bys to navrhnout redaktorovi.
A jaký bude titulek? „Turista přivezl náplasti“?
Titulek bude: „Sklapni, Nišánte, a ber to vážně.
Jinak s tím půjdu jinam.“ - Neurážej se. Promiň.
Dělá to zadarmo a lékařská obec ho vůbec nepodporuje.
Zostuzuje systém, který si to zaslouží.
Má to být zvláštní článek?
Ano. Může to přitáhnout pozornost a vést ke změně.
Už mě nebaví se usmívat a flirtovat kvůli medailonům filmových hvězd.
To je dobrej kšeft. - Není to žurnalistika.
Nechci to dělat. - Jsi hrozně ambiciózní.
To něčemu vadí?
Vymýšlím něco, co mi nepřísluší, Nišánte?
Měla bych místo toho rodit děti?
Ano.
Cože? Mám rodit...
Ano, redaktora by to mohlo zajímat. Zeptám se.
Ale bude to externí spolupráce.
Takže aby bylo jasno, nenabízím ti místo.
Nebyl bych tvůj šéf.
A podle tvých pravidel bychom mohli jít na večeři.
A co když řeknu ne?
Řekl bych mu o tom námětu s tím, že mít něco společného, třeba profesi,
by podle mě měla být motivace k navázání vztahu, a ne překážka.
Fajn. Večeře.
Až se mi to bude hodit.
Co zítra večer?
Dáte si drink?
Omluvte mě.
Pane ministře Pándé.
Gratuluji.
Děkuji, madam.
Rád bych se vám představil. Abdel Káder Chán.
Těší mě. Jistě.
Pane ministře, smrt vašeho předchůdce mě velice ranila. Velice.
Je to tragédie.
Řadu let jsem podporoval jeho politickou kariéru,
protože jsem si byl jist, že udělá to, co je správné pro obyvatele Kolaby.
Že bude jednat v zájmu většiny, nikoli menšiny.
Samozřejmě. Sloužíme přece lidem.
A postoj lidu se může kdykoli změnit.
To je riziko povolání politika.
Máte jen takovou moc, jakou vám lidé dají.
A co vám dají, to vám mohou i vzít.
Ano, vkládejte naději do slumu.
Díky, že jste přišli.
Chtěl jsem vás poznat osobně.
Tak zase příště.
Toho už nezískáš.
Slečna Karla ti to měla vyřídit.
Vyřídila. Ale já jsem panu ministrovi chtěl říct něco jiného.
Čím jsi mu pohrozil? Že ztratí hlasy Ságar Vády?
Myslíš, že si lidi získáš tím svým doktorem?
Čekal jsem něco víc, Káderbháí.
Jsme v Indii, kde vládne dharma.
A oba víme, že obyvatelé Ságar Vády budou mít možnost ovlivnit svůj osud.
Nějaké hlasy nic neznamenají, když vlastním úřad, který je počítá.
Hledá tě tvůj přítel.
Nikdo neví proč.
Nelíbí se mi to.
Ano, bratře.
Přímo z továrny. Žádná stará ojetina.
Co tím chceš říct?
Je pro tebe.
On mu to koupil!
Ten chlap je od Kádera.
To nemůžu přijmout.
Jeho gorila.
Copak nejsme bratři? Nezachránili jsme si život?
Neumíš na tom jezdit?
Umím.
Začínám si říkat, že se bojíš.
I ten kluk to pozná. Co myslíš? Bojí se?
Ano.
Musíš ji přijmout, Line.
Mám lepší věci na práci než ti vozit léky.
Chápeš? Když ji přijmeš, bude to dar od tebe pro mě.
Co na to říkáš, Ravi?
Zkušební jízda?
Chceš jet taky?
Co jsme odjeli, tak mlčíš.
Proč si má Valíd myslet, že je Lin součástí tvého plánu?
Když chceš někomu něco vzít, musíš odvést jeho pozornost.
To jsi měl v plánu od začátku?
Jsem snad Bůh, abych takto ovládal osud a následky?
Ne. Lin má pro pobyt v Ságar Vádě vlastní důvody.
Naše dohoda se týká jen léků.
Lin by tam nebyl, nebýt nás a toho, k čemu jsem ho přinutila.
Čouová ho chtěla nechat zavraždit a při tom vznikl ten požár.
Někdo zemřel. Lin si to dává za vinu.
To ti všechno řekl?
To nebyl běžný rozhovor s mužem, který tě nezajímá.
O čem jste ještě mluvili?
O ničem důležitém.
Šla jsi za Linem, aby ti o své schůzce se mnou řekl víc než já.
A řekl? - Ne.
Chceš mu říct, jak jsme všichni propojení?
Na to je pozdě.
Nechci, aby ještě někdo přišel k újmě.
Jsem pro,
aby už Linovu cestu ani jeden z nás neovlivňoval, jestli souhlasíš.
Jestli chce zůstat v Ságar Vádě, tak ať.
Jinak se oba budeme držet zpátky.
Tamtomu chlápkovi se asi moc nelíbíš.
Nebo líbíš až moc.
Jo, je to kokot.
A ani ten kluk Ravi, jsem si jistý, tě nemá rád.
Proto děláš doktora ve slumu? Aby tě lidi měli rádi?
Lidem tam stačí málo, aby byli šťastní.
Co by udělalo šťastným tebe?
To by bylo nadlouho.
Kdybych dokázal pochopit Karlu, to by bylo něco.
Karlu?
Tu, co za námi přišla ten večer v klubu.
Co s ní máš?
To mi řekni ty.
Ta ženská je jedna velká záhada.
Odhání mě od sebe a pak mě táhne zpět.
Ignoruje mě a pak mi řekne, ať se jí ozvu.
Co s tím mám dělat?
Řekl bych, ať se jí ozveš.
Takhle jednoduše? - Nic víc.
Pěkně.
Maurizio, jak bylo na klinice pohlavních chorob? Vyléčili tě?
Antibiotika jsou skvělá věc.
Nevím, jak tě někdo může nemít v lásce.
Klid.
Tady nic udělat nemůžou. Proto se sem odvážili.
Ty jsi Rafíq, že?
Poslyš, ohledně tamtoho...
Chápu, že seš možná nasranej
a toužíš po odplatě nebo tak.
Ale já jsem Švýcarsko.
Chlápek, co nechtěl, aby se dva chlápci za bílýho dne pozabíjeli.
Nic víc. Zapomeneme na to, jo?
Zachránil jsem ti život. Nebýt mě, tak bys tu nebyl.
Ne, on by tu nebyl.
Odjeď z Bombaje, než se stane něco zlýho.
To mi furt někdo říká.
Poslouchej, myslím to vážně. Nechci žádný problémy.
Pozdě. Stranu už sis zvolil, doktůrku.
Tu špatnou.
Fajn.
Jdeme.
Ale já nechci.
Jestli nechceš jít pěšky, mazej.
Ty tu zůstaneš?
Znáš mě. Rád si dám nášup.
Opatrně.
Ahoj, jak se vede, Džíténdro, Ratno?
Ravi?
Máš hotovou práci? - Jakou?
Ravi, běž.
Ano. Už jdu.
Můžeme si promluvit? - Jasně, pojďte dál.
Chcete se posadit?
Ale ne, jenom jsem založil tuhle sbírku.
Na co? Už jste mi toho dali až moc.
Ne, pane Line. To bylo za vaši práci.
Tyhle peníze jsou na potřeby, které nakupujete.
Dobře.
Víte, pane Line,
kde ty léky berete, je vaše věc.
Ale lidé od nás si to potřebují zaplatit sami.
Viděl jsem vás s tím od Kádera. Slyšel jsem, jak vás oslovuje „bratře“.
Takového bratra nepotřebujete.
Bratrství najdete tady, ve slumu.
Kdybyste měl bratry dva, došlo by ke střetu.
My toho tady moc nemáme,
ale ani nikomu nic nedlužíme.
V tom spočívá naše síla.
Náklady na léky poneseme my, pane Line,
abychom se nezadlužili vám ani nikomu jinému.
Dobře.
Salám alejkum.
Alejkum as-salám.
Měl pravdu,
a jestli jsem tady chtěl zůstat, musel jsem se řídit jejich pravidly.
Tuto školu financuji já.
Žádné z těch dětí nemá rodiče.
Nepopřu, jak ty peníze vydělávám, ale nezáleží víc na tom, co s nimi dělám?
Soudy a policie by nesouhlasily.
To proto, že se naše zákony řídí tím, kolik zločinu je v hříchu.
Pro mě je důležité, kolik hříchu je ve zločinu.
Nevydělávám na prostituci nebo drogách.
Neobchoduji s dětmi a ženami.
Všechny ostatní rady ano, a proto jsem znevýhodněn.
Místo investování do hříchu tedy musím investovat do lidí,
dopomoct jim k růstu a jednou se mi to třeba vrátí.
Jsem jedním ze semínek, cos zasel.
Přinesla jsem ti nějaký užitek?
Mrzí mě, že se náš vztah vyvinul takto.
Hodně ses změnila. Myslím, že to víš.
Já děti nemám, ale ty jsi pro mě dcerou, když budeš chtít.
I když já nikdy nebudu ideální otec.
Dal jsi mi toho víc než vlastní otec.
Mrzí mě to.
Když jsem Rudžúla poznal, chtěl z Bombaje udělat lepší místo.
Ale moc a peníze ho změnily.
Nedošlo mi to, dokud jsi mi o tom neřekla.
Ale teď se obávám, že toho lituješ.
Mám pocit, že je toho na mě moc.
Nemám to pod kontrolou. To se mi nelíbí.
Proto se vždy musíš zamyslet,
kolik hříchu je v tom zločinu pro tebe. Pro nikoho jiného.
A když už to tvá duše neunese, musíš toho nechat.
Tebe, mě, Abdulláha i Lina Forda žene vpřed smrt, které litujeme.
A tento počátek máme vypálený do srdce a nelze si ho odmyslet.
Naše cesta je tedy daná. Nemůžeme ji změnit.
Ne. Můžeme. Musíme.
Miluji tě, Karlo, ať na to mám nárok, nebo ne.
Takže to zopakuji.
Jestli si zvolíš jinou cestu,
náš vztah to neovlivní.
Pomoz mi.
Zakryju partie, které jsi viděl.
Musí tady zůstat přes noc, dokud nedokape infuze.
Ona by to nechtěla. Zůstat tu sama s tebou.
Já vím.
Proto tu s ní musíš zůstat ty.
Já přespím u Prabhua.
Jde ti to, Párvatí.
Ráda bych to měla jako opravdové zaměstnání.
Schopní lidi jsou potřeba vždycky. Měla bys to zkusit.
Pro dívku odsud to není jednoduché.
Kavito, co tu děláš?
To, co jsi ten večer říkal, mě donutilo k zamyšlení, jak ti pomoct.
S čím?
S tím, jak tady děláš doktora, s tím tvým bojem.
Přitáhne to velkou pozornost.
To, že to musíš dělat, protože to nikdo jiný neudělá.
Line, podle mě děláš něco úžasného,
ale aby se něco změnilo, je potřeba politická vůle.
A tu získáme tím, že tě dostaneme na titulní stranu.
Ne. Ani náhodou.
Ser na to.
Já nemůžu, Kavito. Promiň.
Co kdybych se pobavila s pacienty?
Vyfotím tě při práci.
Hej! - Není o čem psát, jasný?
Akorát všechno pokazíš.
To ses posral?
Je to jasný?
Bylo by, kdybys mi to vysvětlil.
Proč o tom nemám psát?
O nic nejde. Fakt.
Promiň. Neměl jsem to dělat.
Jestli to bude něco stát, zaplatím...
To neřeš. - Ne, Kavito.
Kavito.
Když mi došlo, jak křehká je má svoboda, rozbušilo se mi srdce.
Jediná zveřejněná fotografie mě mohla poslat zpátky do vězení.
Párvatí.
Pá...
Párvatí,
merí Párvatí.
Čau.
Nekaz mi moje hezké myšlenky, jo?
Tvůj obličej je...
Kdyby ho viděly děti, rozpláčou se.
Mám za sebou těžkej den, Prabhu.
Snažím se, ale pořád všechno kazím.
Hrozně ji miluju, Linbábo.
Začínám žárlit.
Já žárlím na tu obří, tlustou obálku peněz, co ti dal Qásimbháí.
Je mi z toho nanic.
Fajn, jestli chceš mít lepší pocit,
běž se válet na své velké posteli z peněz.
Prabhu, celý slum se složil,
protože si myslí, že ty léky platím ze svého.
A kdo to platí?
Káderbháí.
To je špatné. Moc špatné.
Line, nesmíš to nikdy nikomu říct,
jinak tě odsud Qásimbháí vyžene.
Ty peníze by se lidem měly vrátit.
Ne.
To jen způsobí další problémy.
Lidi tě mají rádi, potřebují tě, chtějí ti ty peníze dát. Prosím.
Drž se zpátky a ty peníze si nech, šéfe.
Je to lež. - Není to lež, jenom...
neříkání. - Neříkání.
S následky si musíš poradit.
Následky jsou takové, že budou všichni dál spokojení
a ty budeš mít až moc peněz.
Co kdybys Párvatí zanesl jídlo...
a pozdravil ji?
Prosím tě, její rodina nepotřebuje další důvod, aby mě nenáviděla.
Svobodná žena se nemůže bavit
s pohledným svobodným mladíkem, jako jsem já, uprostřed krásné temné noci.
Ze stejného důvodu spíš dneska tady.
Tolik pravidel.
Nemůžeš být sám s ženou jiného muže, s ženou, která muže nemá,
a vlastně s žádnou ženou.
Divím se, že tu je tolik dětí.
Nemusíš tam být přes noc. Jenom ji pozdrav.
To nejde, Linbábo.
Párvatí je sama a já s ní nemůžu být, i když po ní strašně toužím.
Místo toho sdílím chatrč s tebou.
Ale madam Karla je sama a tebe žádná pravidla neomezují.
A ty žárlíš na mě?
To já si kvůli té situaci dneska neužiju sexy chvilky.
Teď nerozumím.
Posíláš mě, ať se s ní jdu vyspat, nebo chceš být sám a masturbovat?
Mezi přáteli, Linbábo, je mi jedno, jestli budu sám, nebo ne.
Tak to rozhodně musím vypadnout.
U brány je Lin Ford.
Odejdi.
Ať tě Lin nevidí.
Dohrajeme to později.
Káderbháí.
Znáte tu hru? - Ne, netuším, co to je.
Pačísí. Mohu vás to naučit.
Třeba jindy.
Vážím si všeho, co jste udělal, Káderbháí,
ale trvám na tom, že vám to zaplatím.
Odteď za to budu platit sám.
Někdo vás s tím za mnou poslal?
Ne. To nebylo nutné.
Ságar Váda má svá pravidla, a jestli tam chci žít, musím je přijmout.
Lidi se tam jen plazí a rochní v hovnech, ne?
Jediné pravidlo je, že trpí s radostí.
Utrpení je různé, Abdulláhu.
Zažíváme ho sami nebo ho působíme druhým.
Nemusíte trpět, když jste silný a ubráníte se.
Síla je možná to, když dobrovolně trpíme za ostatní.
Pan Lin si teď sám ztížil život. Je podle tebe slabý?
Ne. Ale je to můj bratr, potrhlý zápaďan a pravidla pro něj neplatí.
Utrpení může být formou zlosti.
Rozčiluje nás nespravedlnost a někteří mají pocit, že to musejí snášet
bez ohledu na následky.
Takový člověk je šťastný, jen když trpí za ostatní.
To je úděl hrdinů.
Vidíš, cos udělal? To bude dlouhá diskuze.
Radši ber ty peníze a běž.
To bohužel nemůžu.
A já vaše rozhodnutí respektuji.
Šlo mi jen o to, abych vám v Ságar Vádě pomohl.
A kdybych ještě někdy mohl pomoct, dveře jsou u mě vždy otevřené.
Děkuju, Káderbháí. - Ty naše rozmluvy mě baví, Line.
Snad můžeme zůstat alespoň přáteli.
Nic bych si nepřál víc.
Dobře.
Šéf se brzy vrátí.
Lindsay.
FORD, LINDSAY – NOVÝ ZÉLAND ČÍSLO PASU
Vědělas, že je v Ságar Vádě vlastně nelegální,
aby byl muž v noci sám se svobodnou ženou?
Co tu děláš?
Stýskalo se mi.
Proč jsi mě sem pustila?
Pojď dál.
Pojď domů. Přišla jsem pro tebe.
Dneska od ní nemůžu odejít.
Párvatí. Tohle není tvoje práce. Pracuješ v čajovně.
Z našich nesnází vede jenom jedna cesta, Párvatí!
Párvatí.
Všechno, co děláš pro kliniku,
je na úkor tvojí vlastní rodiny.
Já to nedělám pro kliniku. Dělám to pro sebe.
Jsem jak Alenka v říši divů.
„Jsi blázen. Praštěnej.
Úplně mimo.
Ale povím ti tajemství. Ti nejlepší to tak mají.“
To se povedlo, Line. To bych nečekala.
Nebude některá z těch pěkných slečen ve slumu žárlit, že jsi tu?
Cože?
Ne.
Neměla bych Didiera poslouchat.
Myslí si, že jsi ve slumu jenom kvůli sexu.
Ani ne kvůli lásce? Jenom kvůli sexu?
Já lásku nesnáším.
Tu nesnášet nejde, Karlo.
Proč ne?
Je arogantní někoho milovat a čekat, že tě bude milovat taky.
Podle mě jsou v nebi všichni šťastní,
protože už nikdy nikoho milovat nemusí.
Tak když je marná i láska...
co marné není?
Moc. Opak lásky.
Ty seš ale primitiv.
Proč jsi vůbec tady v Bombaji?
Jaký byl prvotní hřích?
Řeknu ti to, ale až po tobě.
Tak mi to neříkej.
Třeba chci.
Třeba chci někomu říct pravdu.
Někomu, komu věřím.
Někomu, kdo by mohl být můj přítel.
Jsme přátelé?
Pustila jsem tě dovnitř. I když bych neměla.
Jel jsem na heroinu.
Potřeboval jsem peníze, tak jsem vyloupil banku.
Jeden policajt umřel.
Já ho nezabil, ale hrál jsem v tom roli.
Zavřeli mě.
A pak jsem utekl...
a utíkal jsem co nejrychleji sem.
Proč sem?
Chtěl jsem sem odjakživa.
Na to měly být ty peníze.
Přesvědčil jsem sám sebe, že pojedu i tak.
A všechno tam nechám.
Běž s tím za kterýmkoliv policistou a nejspíš dostaneš odměnu.
Teď už přátelé být musíme.
Máš v rukou můj život.
Ne.
Je to Nemocnice u sv. Hildy v Bombaji?
Ano.
Vy jste Úša? - Ano.
Tady Susan Reevesová z pasového úřadu v Aucklandu.
To číslo pasu jsem ověřila. Bylo určitě správné?
R 22624-788. Lindsay Ford.
Je pořád ještě v kómatu a vypadá to zle.
Můžeme aspoň najít jeho rodinu a říct jí, že se nevrátí.
To oni určitě vědí. Lindsay Ford zemřel před šesti lety.
Jestli máte chvilku, můj nadřízený by s vámi chtěl mluvit.
Jistě.
Používá pas mrtvýho chlapa.
Když mi bylo 12, můj táta se zastřelil.
Já ho našla.
S mozkem rozstříknutým po dokumentech o bankrotu.
Vyrůstala jsem v bohaté rodině a měla jsem dvě jistoty.
Měla jsem vše, co jsem potřebovala, a můj táta mě miloval nade vše.
Ukázalo se, že jsem se mýlila. V obojím.
A během toho, co následovalo, jsem nemohla skousnout,
že jsem nestačila jako důvod, aby zůstal naživu.
V lásce k němu jsem se spletla,
stejně jako v tom, že mě miloval nade vše.
Nemiloval.
Miloval to, kým byl a co si o něm mysleli druzí.
Usínala jsem s pláčem
u některých příbuzných, kde jsem zrovna byla odložena,
a nechápala, proč kvůli mně nezůstal.
Nestačilo by mu mě prostě milovat?
Tys za to nemohla.
Já vím. Vina je tvoje specialita, ne moje.
Vyčítala jsem mu, že mou lásku takhle zahodil.
A výčitky jsou horší než vina.
A zároveň to je jednodušší.
Když od všech čekáš to nejhorší, jen tak se nesblížíš.
Ptal ses, co chci.
Už nikdy nechci být na nikom závislá.
Nic víc.
To zní osaměle.
„Rodiče tě rozeserou. To oni nechtě dělají.“
„Své nedostatky ti věnujou.“
„A pár chyb navíc přidají.“ - „A pár chyb navíc přidají.“
Když jsme posledně byli venku po zákazu vycházení...
honili mě policajti.
Tak radši zůstaň, jestli chceš.
Já nemůžu.
Mohla bys.
Není to tak jednoduché.
Gauč je tvůj.
PODLE ROMÁNU ŠANTARAM
Překlad titulků: Kristina Himmerová