Лъжат ли ме очите? Привидение ли е това?
Не, това е гората, който намери каквото му е нужно в гетото.
Слава на завърналия се герой!
Имаме нужда от питиета.
Здрасти, Лин. Как си? - Как върви?
Сядай.
Здравей.
Как ти се стори?
Качеството беше добро. Мисля, че можем да правим бизнес.
Ще осигурите ли още?
Колкото желаеш.
Знаех, че мога да ти вярвам, Лиса. Ти си моят талисман в Бомбай.
Тук не пускаме бели курви.
Тя заряза занаята.
И не я наричай курва.
Дължиш й извинение.
Извинете ме, мадам.
Не се тревожи. Няма нищо.
Благодаря.
Салуте.
Знаеш ли теста за борсалино? - Не.
Борсалиното е част от облеклото с най-високо качество и мнозина го смятат
за най-добрата мъжка шапка, правена някога.
Значи е просто шапка?
Тестът за оригиналната шапка борсалино
е да я навиеш на руло и да я провреш през венчална халка.
Ако след това няма гънки
и възвърне първоначалната си форма, значи е оригинално...
Борсалино.
Бомбай и гетото те навиха на руло и сега те провират през венчална халка,
за да видят истински ли си, или не.
Ти истински ли си?
Какво мислиш? - Мисля, че Дидие е пиян.
Добре. - Хей, Лин.
Лиса, майчице. Изглеждаш чудесно.
Благодаря.
Добре съм. - Така ли?
Повече от добре.
Исках да ти кажа "здрасти" и да ти благодаря за първия ден
и че ме измъкна от "Двореца".
Не знам какво щях да правя без теб.
Това значи много за мен и аз няма да го забравя.
Добре.
Истински герой на народа.
Истинско борсалино. - По-полека.
Трябва да вървя. - Какво? Седни при нас.
Добре.
Значи още си тук?
Очевидно.
Намери ли друг да виниш за проблемите си?
Или в крайна сметка ти го съжали? - Не съм сигурна, че те засяга.
Лин е намерил нов живот в гетото Сагар Вада.
Чух за това.
Това обяснява миризмата.
Вероятно, за да се чувстваш голям, е най-добре да живееш сред джуджета, нали?
Не трябва да предполагаш. Знаеш го.
Защото всеки ден когато се събудиш и се погледнеш в огледалото,
умираш от страх, че някакъв дребосък те гледа оттам.
Някой, никому ненужен. И ще си прав, приятелю.
В сравнение с теб хората, с които живея, са великани.
Трябваше да заминеш, когато можеше.
Какъв кретен.
Пази се. Няма да забрави това.
Надявам се.
Питиета!
Не мога да откажа всичко наведнъж.
Трябва ни грамофон. Тогава ще можем да танцуваме.
Слуша ли плочи с Лин, след като той те спаси?
Какво още прави?
Какво е това? Ревнуваш ли?
От кого? От Лин ли?
Ревнувам те от всеки.
Лин има очи само за Карла. Повярвай ми.
Хареса ми, когато ме защити тази вечер. "Тя заряза занаята."
Когато го каза, за първи път осъзнах, че е вярно.
Заведи ме в леглото.
Не можеш да ги виниш. Системата ги третира сякаш не съществуват.
Даже лекарите в държавната болница искат бакшиш.
Това не е редно.
Тези бедни хора просто се прибират и умират
освен ако аз не направя нещо.
Имам връзка за черния пазар на лекарства. Сега колибата ми прилича на аптека.
Сериозно.
Изчакайте една седмица и ще имам линейка.
Бърза помощ "Сагар Вада".
Лицето ти е като картинка
на идеалистично възмущение, толкова съвършена,
че аз искам да я запомня.
Това е такава рядкост тук, че трябва да се съхрани.
Помислихме, че си заминал за Варанаси да пушиш чарас.
Но ти си тук, спасяваш животи и дрискаш в залива.
Това е работата ми. - Невероятна история.
Чувала ли си за нещо подобно?
Не съм.
Това, което правиш, е удивително, Лин. - Не, така се случи, че бях там.
Опиянен от уиски и представи за моето изкупление,
бях забравил какъв съм всъщност.
Беглец, която трябваше да остане невидим.
Линбаба!
Д-р Лин!
Добро утро!
Излез, Линбаба!
Добро утро!
Излез, Линбаба!
Добре, идвам.
Ти се събуди най-после.
Много добре. Днес е ден за дажбите. Вземи.
Линбаба, вземи.
О, боже.
Като граждани, ние бастивале, имаме някакви права.
Право да гласуваме, право на дажби, и, разбира се, правото да плащаме данъци.
Но, Линбаба, ти си истински не-човек, затова не получаваш нищо от това.
Но ние не искаме милостиня. Сега ти си един от нас.
И когато ние получаваме дажбите си, същото ще важи и за доктора, а?
Благодаря.
Дайте още.
О, не. - Вземи.
Вземи каквото още искаш.
Благодаря. - Картофи, ориз.
Ще ти изпратим чай.
Лин е аутсайдер и спасява животи. Мисля, че ще излезе отлична статия.
Трябва да я предложиш на твоя редактор.
С какво заглавие? "Бял турист пристига с лейкопласт?"
Заглавието е: "Млъквай, Нишант и бъди сериозен".
Иначе ще дам статията другаде. - Не се сърди. Извинявай.
Той работи без пари
и не получава никаква помощ от медицинската общност.
Засрамва система, която заслужава да бъде засрамена.
Искаш този бял доктор за заглавна статия?
Да. Нещо, което ще привлече внимание и ще предизвика промяна.
Омръзна ми да се усмихвам и флиртувам за хвалебствени профили на кинозвезди.
От тях се печели, йаар. - Не са журнализъм, йаар.
Не искам да правя това. - Много си амбициозна.
Това проблем ли е?
На високо ли се изхвърлям, Нишант?
Вместо това да взема да родя деца? - Да.
Какво? Да родя...
Да, може да допадне на моя редактор. Ще говоря с него.
Но ще бъде на хонорар.
Да сме наясно, не ти предлагам работа във вестника.
Няма да ти бъда шеф.
И по твоите правила можем да вечеряме заедно.
Ами ако откажа?
Пак ще му предложа статията, но ще отбележа,
че според мен това, че имаме обща професия,
трябва да бъде очевиден стимул за среща, а не спирачка.
Добре. Вечеря.
Когато аз съм свободна.
Свободна ли си утре вечер?
Искате ли нещо за пиене?
Извинете.
Министър Панди.
Честито.
Благодаря, госпожо.
Исках да се представя. Абдел Кадер Хан.
Приятно ми е. Разбира се.
Министър Панди, вашият предшественик беше голяма загуба за мен.
Трагедия.
Много години бях патрон на политическата му кариера,
защото бях убеден, че иска да постъпи правилно
спрямо хората в "Колаба".
Да работи за интересите на мнозинството, а не на малцината.
Разбира се. Ние служим по волята на хората.
А волята на хората може да се промени неочаквано.
Опасностите на това да си политик.
Притежаваш толкова власт, колкото хората ти дадат.
А това, което ти дадат, може да го отнемат.
Да, доверете се на гетото.
Благодаря, че дойдохте.
Исках да се срещнем лице в лице.
До другия път.
Той е купен и продаден.
Очаквах г-ца Карла да е предала посланието.
Каза ми. Но аз исках да предам друго послание на министъра.
С какво го заплашваш? С гласовете на Сагар Вада?
Мислиш, че ще спечелиш волята на хората с твоя любим доктор?
Очаквах повече от теб, Кадербай.
Това е Индия, където дхарма е над всичко.
С теб знаем, че хората на Сагар Вада ще имат право да решат съдбата си.
Гласовете не означават нищо, щом притежавам службата, която ги брои.
Приятел пита за теб.
Никой не знае защо.
Не ми харесва.
Да, братко.
Направо от завода. Не е боклук втора ръка.
Какви ги говориш? - За теб е.
Купил го е за д-р Лин.
Той е човек на Кадер.
Не мога да приема.
Гунда.
Не сме ли братя? Нали всеки спаси живота на другия?
Не можеш да караш ли?
Мога да карам.
Започвам да си мисля, че те е страх.
Дори дете ще познае. Хей, какво мислиш? Страхува ли се?
Да.
Трябва да вземеш мотора, Лин.
Имам по-важни неща от това да ти доставям лекарства.
Виждаш ли? Като приемеш, това ще е твоят подарък за мен.
Какво мислиш, Рави?
Едно кръгче?
Ще дойдеш ли, Рави?
Не си казала и дума.
Защо искаш Уалид да си мисли, че Лин Форд е част от твоя план?
Когато пребъркваш джоба на човек, е хубаво да го разсееш.
Това ли беше планът ти от самото начало?
Кой съм аз, че напълно да манипулирам съдбата и последствията? Бог?
Не. Лин е в Сагар Вада по свои причини.
Имаме договорка единствено за лекарствата.
Лин нямаше да е там, ако не бяхме ние и това, което го накарах да направи.
Жу е пратила убиец в Сагар Вада при Лин, той е запалил пожара.
Има жертва и Лин се обвинява за това.
Споделил е всичко това с теб?
Това не е неангажиращ разговор с мъж, който ти е безразличен.
За какво още си говорихте? - За нищо съществено.
Отишла си при Лин, за да видиш дали ще ти каже нещо повече за срещата ни.
Каза ли ти? - Не.
Искаш ли да му кажем истината, че сме свързани?
Вече е късно за това.
Просто не искам още някой да пострада.
Готов съм да се съглася,
че никой от нас няма да се меси повече в живота на Лин, ако и ти го направиш.
Ако реши да остане в Сагар Вада, нека.
Иначе и двамата ще стоим настрана.
Мисля, че онзи тип там не те харесва особено.
Или пък те харесва прекалено. - Той е кретен.
А това момче Рави, съжалявам, но и то не те харесва.
Затова ли лекуваш хората в гетото? За да те харесват.
Много малко стига да направиш хората там щастливи.
А теб какво ще те направи щастлив?
Списъкът е дълъг.
Ако успея да разгадая Карла, ще е чудесно.
Карла?
Жената, която дойде при нас в клуба онази вечер.
Каква история имаш с нея? - Ти ми кажи, приятелю.
Тази жена е мистерия, вързана с гатанка, обвита в енигма.
Тя ме отблъсква, после ме привлича.
Пренебрегва ме, а после ми казва: "Обаждай се".
Как да го тълкувам?
Ще кажа да й се обаждаш.
Просто така? - Просто така.
Хубаво.
Маурицио, как мина във венерическата клиника?
Излекува ли се?
Антибиотиците са хубаво нещо.
Странно ми е как може някой да не те харесва.
Спокойно.
Тук нищо не могат да направят. Затова са толкова смели.
Рафик, нали?
Слушай, за онзи ден,
разбирам защо може би си сърдит
и че може би искаш да си върнеш.
Но, виж, аз съм като Швейцария.
Просто не мога да оставя двама мъже да се избият посред бял ден.
Това е. Не се сърдиш, нали?
Спасих ти живота. Ако не бях там, нямаше да си тук.
Не, той нямаше.
Напусни Бомбай, преди нещо лошо да се случи.
Всички ми го повтарят.
Сериозно. Не искам неприятности с теб.
Късно е. Ти избра страна, лечителю.
Грешната.
Добре.
Тръгваме си. - Но аз не искам.
Ако не ти се ходи пеша, тръгвай.
Оставаш ли?
Познаваш ме. Искам допълнително.
Внимавай.
Как сте, Джитендра, Ратна?
Рави?
Свърши ли задачите? - Какви задачи?
Рави, веднага.
Да, сър. Отивам.
Може ли да поговорим? - Разбира се. Влизай.
Ще седнеш ли?
Не. Току-що събрах тези пари.
Защо? Вече ми даде предостатъчно.
Не, г-н Лин. Това е нашата отплата за работата, която вършиш.
Тези пари са за материалите, които купуваш.
Добре.
Виж, г-н Лин,
откъде се снабдяваш с лекарства, си е твоя работа.
Но ние трябва да си платим.
Видях те да говориш с човек на Кадер. Чух го да те нарича "брат".
Не ти трябва такъв брат.
Братството е тук, в гетото.
И не можеш да имаш двама братя.
Тук нямаме много,
но и нищо не дължим.
И това е силата ни.
Разходът за твоите лекарства трябва да е наша грижа,
за да не стане наш дълг към теб или към някой друг.
Добре.
Салаам алейкум.
Алейкуму ассалам.
Знаех, че е прав и че ако исках да остана на това място,
трябваше да е по техните правила.
Аз финансирам това училище.
Децата тук нямат родители.
Не мога да отрека как печеля парите си,
но не е ли по-важно какво правя с тях?
Съдът и полицията ще кажат "не".
Така е, защото законът гледа колко престъпление има в греха.
За мен е по-важно колко грях има в престъплението.
Не печеля пари от проституция и наркотици.
Не продавам деца и жени.
Другите съвети го правят и това ме поставя в неизгодно положение.
Затова вместо да инвестирам в грях, аз инвестирам в хора,
помагам им да израснат и може би в даден момент ще бера плодовете.
Значи аз съм едно от семената, които си засял.
Береш ли плодовете, които очакваше?
Мъчно ми е, че стигнахме дотук с теб.
Ти си много различна. Мисля, че знаеш това.
Аз нямам деца, но на този свят ти си ми като дъщеря,
ако решиш да бъдеш,
въпреки че няма да се правя на баща, какъвто е нужен на една дъщеря.
Дал си ми повече от собствения ми баща.
Много съжалявам.
Когато се запознахме, Руджул искаше да направи Бомбай по-добро място.
Но властта и парите го промениха. Не го видях, докато ти не ми го показа.
Но сега се тревожа, че съжаляваш за това.
Имам чувството, че не е по силите ми.
Нямам контрол. Не ми харесва.
Затова винаги трябва да се питаш
колко грях има в престъплението за теб, а не за някой друг.
И ако е твърде много, за да го понесе душата ти,
тогава трябва да си тръгнеш.
Ти, аз, Абдула, дори Лин Форд, сме движени от смърт,
която бихме променили, ако можехме.
И това начало е прогорено в сърцата ни
и не може да бъде изтрито от разума.
Значи пътищата ни са предначертани. Не можем да ги променим.
Не, можем. И трябва.
Обичам те, Карла, без значение дали имам право.
Затова ще го кажа отново.
Ако искаш да избереш различен път, това няма да се отрази на връзката ни.
Помогни ми с това.
Ще покрия местата, които прегледа.
Трябва да остане тази вечер, докато системата свърши.
Няма да иска. Не и сама с теб.
Знам.
Затова ще трябва да останеш при нея.
Аз ще отида при Прабу.
Отдава ти се, Парвати.
Мисля, че искам да работя това.
Винаги са нужни добри хора. Трябва да учиш.
Не е лесно за момиче оттук.
Кавита, какво правиш тук?
Това, за което си говорихме, ме накара да се замисля
как мога да помогна.
Да помогнеш за какво?
За работата ти на лекар тук, за битката, която водиш.
Това, което правиш, ще получи голямо внимание.
Ти вършиш това, защото никой друг не иска.
Лин, това, което правиш, е страхотно,
но за истинска промяна е нужна политическа воля.
Най-лесно ще стане, като те сложим на първа страница.
Изключено.
Забрави.
Не мога, Кавита. Съжалявам.
Ами ако разговарям с някои от пациентите?
Ще те снимам как работиш.
Няма статия, разбра ли?
Всичко ще развалиш.
Какво ти става, човече?
Ясен ли съм?
Ще си по-ясен, ако ми кажеш защо.
Защо да не разкажа тази история?
Не е кой знае какво. Наистина.
Съжалявам. Не биваше.
Ако има повреда, ще платя.
Не се тревожи.
Кавита.
Сърцето ми биеше, когато осъзнах колко крехка беше свободата ми.
Само една публикувана снимка можеше да ме върне в затвора.
Парвати.
Парвати, о, Парвати,
о, моя Парвати.
Хей.
Не разваляй щастливите ми мисли.
Лицето ти е много...
Децата ще се разплачат, ако видят това лице.
Имах тежък ден, Прабу, приятелю.
Изглежда, че не мога да поправя грешките си.
Много я обичам, Линбаба.
Караш ме да завиждам.
Аз ти завиждам за този голям тлъст плик с пари, който Касимбай ти даде.
Чувствам се много зле.
Тогава, за да се почувстваш по-добре,
защо не се окъпеш в парите си, Линбаба?
Прабу, цялото гето е дало пари,
защото хората мислят, че харча моите за лекарствата.
Щом не са твои, чии са?
Кадербай плаща.
Добре, много лошо.
Лин, не бива да казваш на никого,
иначе Касимбай ще те изгони от Сагар Вада.
Тези пари трябва да се върнат при хората. - Не.
Само ще си навлечеш още беди.
Хората те обичат, нуждаят се от теб, искат да ти дадат тези пари. Моля те.
Само не се набивай на очи и дръж парите в джоба си, шефе.
Лъжа е. - Не е. Само...
Ще премълчим.
И ще си понесеш последствията.
А те са, че всички са доволни,
а ти ще живееш с много пари.
Защо не занесеш храна на Парвати
и да й кажеш "здравей"?
Моля те. Семейството й няма нужда от още причини да ме мрази.
Неомъжена жена не може да говори
с красив неженен мъж като мен, сама в красивия мрак на нощта.
По същата причина, поради която ти ще спиш тук.
Толкова много правила.
Не можеш да си сам с омъжена жена, нито с неомъжена,
или на практика с всяка жена.
Учуден съм, че има толкова деца тук.
Не казвам да оставаш през нощта. Само й кажи "здравей".
Не е възможно, Линбаба.
Парвати е сама и аз не мога да бъда с нея, макар че много силно я желая.
Вместо това деля малката си колиба с теб.
Но г-ца Карла е сама и теб не те спират никакви правила.
А на мен ми завиждаш?
Аз съм този, който не може да прави секс тази вечер
заради тази ситуация.
Объркан съм.
Казваш ми да правя секс или искаш да бъдеш сам, за да мастурбираш?
Тук сме приятели, Линбаба. Не ми пречи дали съм сам, или не.
В такъв случай аз трябва да съм на друго място.
Лин Форд е на портата.
Върви си.
И да не те види Лин.
Ще довършим по-късно.
Кадербай.
Играеш ли? - Нямам идея какво е това.
Пачизи. Ще те науча.
Може би друг път.
Оценявам всичко, което си направил, Кадербай,
но настоявам да ти върна парите.
Сам ще си плащам отсега нататък.
Прати ли те някой да ми кажеш това?
Не се наложи.
Сагар Вада има свои правила и ако ще живея там, трябва да ги спазвам.
Какво друго правило освен да се въргалят в лайна?
Правилото им е, че им харесва да страдат.
Има различни видове страдание -
какво изпитваме ние и на какво подлагаме другите.
Не трябва да страдаш, ако си достатъчно силен.
Може би истинската сила е да страдаш за другите, когато не си длъжен.
Животът на г-н Лин е по-труден тук. Смяташ ли го за слаб?
Не. Но въпреки че го смятам за брат,
той е луд западняк и правилата не важат за него.
Страданието може да е нещо като гняв.
Бунтуваме се срещу неправдата и безчестието,
а някои се чувстват длъжни да търпят това страдание,
независимо от последиците.
Такива хора са щастливи, ако страдат заради другите.
Проклятието на героя.
Успя. Тази дискусия ще продължи дълго.
По-добре вземи парите и си върви. - Не мога.
Уважавам решението ти.
Искам само да ти бъда от помощ в Сагар Вада.
И ако мога да ти помогна отново, вратата ми винаги е отворена.
Благодаря, Кадербай. - Обичам да си говорим с теб, Лин.
Надявам се поне да останем приятели.
Много бих искал.
Моят сааб скоро ще дойде.
Линдзи.
ФОРД, ЛИНДЗИ - НОВА ЗЕЛАНДИЯ ПАСПОРТ - НОМЕР Р 22624-788
ЛИНДЗИ
ЛИНДЗИ ФОРД - НОВА ЗЕЛАНДИЯ Р 22624-788
Знаешe ли, че в Сагар Вада на практика е незаконно
мъж да бъде сам с неомъжена жена нощем?
Какво правиш тук?
Липсваше ми.
Защо ме пусна?
Влез.
Да вървим. Дойдох да те прибера.
Не мога да я оставя.
Ти не работиш тук, а в магазина.
Има само един изход от нашите трудности, Парвати!
Парвати.
Всичко, което правиш за клиниката
е за сметка на семейството ти.
Не го правя заради клиниката, а заради себе си.
Халюцинирам.
"О, ти си луда. Побъркана.
Но ще ти издам една тайна. Добрите хора са такива."
Много добре, Лин. Прекалено си умен.
Някое хубаво момиче от гетото ще ревнува ли, защото си тук?
Какво?
Не.
Трябва да престана да слушам Дидие.
Смята, че стоиш в гетото само заради секса.
Дори не заради любовта? А заради секса?
Мразя любовта.
Не можеш да мразиш любовта, Карла.
Защо не?
Арогантно е да обичаш някого и да очакваш същото в замяна.
Мисля, че раят е място, където всички са щастливи,
защото никой не трябва да обича някой друг отново.
Щом от любовта няма полза,
от кое има?
Властта. Тя е обратното на любовта.
Много си жестока.
Е, защо си в Бомбай на първо място?
Първородният грях.
Ще ти кажа моя, ако ти ми кажеш твоя.
Тогава не ми казвай.
Може би искам.
Може би искам да кажа истината на някого. Някой, на когото вярвам.
Който смятам, че може да е приятел.
Приятели ли сме?
Пуснах те против разума си.
Бях зависим от хероина.
Трябваха ми пари, затова обрах банка.
Беше убито ченге.
Не от мен, но и аз имах вина.
И ме затвориха.
После избягах.
И бягах колкото бързо мога дотук.
Защо тук?
Винаги съм искал да дойда.
Затова ми трябваха парите.
Затова си казах, че мога да дойда въпреки всичко.
И да оставя всичко зад гърба си.
Кажи го на някое ченге в Бомбай. Вероятно има награда.
Сега трябва да сме приятели.
Моят живот е в твоите ръце.
Недей.
Болница "Св. Хилда" в Бомбай? - Да.
С Уша ли разговарям? - Да.
Сюзан Рийвс е от паспортната служба в Окланд.
Проверих номера на паспорта. Сигурна ли сте, че е верен?
Р 22624-788. Линдзи Форд.
Още е в кома и прогнозата не е добра.
Можем поне да издирим близките му и да им кажем, че няма да се прибере.
Сигурна съм, че го знаят. Линдзи Форд е мъртъв от шест години.
Изчакайте, ако обичате. Началникът ми иска да говори с вас.
Разбира се.
Използва паспорта на мъртвец.
ТОМ УЕЙТС "КЛОУЗИНГ ТАЙМ"
Когато бях на 12, баща ми се застреля.
Аз го намерих.
Мозъкът му беше пръснат върху документи за фалит.
Израснах богата, сигурна в две неща.
Че имам всичко и че баща ми ме обича повече от всичко.
Оказа се, че съм сбъркала и за двете.
През всичко, което последва, това, което не можах да превъзмогна,
беше защо не бях достатъчна за него, за да живее.
Бях самонадеяна в любовта си към него
и в предположението, че обича най-много мен.
Не беше така.
Той обичаше това, което беше и което хората мислеха за него.
Преди да заспя, плачех в къщата на който роднина бях изпратена
и се питах защо не е останал заради мен,
защо просто да ме обича не му е стигало.
Вината не е била твоя.
Знам. Ти изпитваш вина, не аз.
Обвинявах го, че е отхвърлил любовта ми.
А обвинението е по-тежко от вината.
Но и по-лесно.
Ако мислиш най-лошото за всеки, е лесно да не се сближиш.
Попита какво искам.
Не искам никога пак да завися от друг човек.
Това е.
Звучи самотно.
"Родителите ти те прецакват. Може да не искат, но го правят."
"Изпълват те със своите недостатъци."
"И добавят още, специално за теб."
Миналия път когато наруших полицейския час с теб...
ченгетата ме гониха.
Тогава остани, ако искаш.
Не мога.
Би могла.
Не е толкова просто.
Диванът е твой.
ПО РОМАНА "ШАНТАРАМ" НА ГРЕГЪРИ ДЕЙВИД РОБЪРТС
Превод на субтитрите Петя Петрова