Ser jag i syne? Är det ett spöke?
Nej, det är goran som hittar allt han behöver i slummen.
Vår hjälte är tillbaka!
Drinkar! Vi behöver drinkar.
Hej, Lin. Hur är det? -Läget?
Slå dig ner.
Hej.
Hej på dig själv.
Vad tyckte du?
Bra kvalitet. Vi kan göra affärer igen, tror jag.
Klarar ni större leveranser?
Vi klarar vad du än vill.
Jag visste att jag kunde lita på Lisa. Min lyckoamulett.
Gora- horor får inte vara här uppe.
Hon gör inte sånt längre.
Och kalla henne inte hora.
Be om ursäkt.
Förlåt mig, madam.
Oroa dig inte. Det är okej.
Tack.
Salute.
Känner du till Borsalino-testet? -Nä.
Borsalinon är ett plagg av högsta kvalitet som många anser vara
den mest enastående huvudbonaden för män någonsin.
Vet du... -Så det är bara en hatt?
Man kan testa Borsalinon
genom att rulla ihop den till en tub och trä den genom en vigselring.
Om den klarar det utan att bli skrynklig
och tar sin ursprungliga form, så är det en äkta...
Borsalino. -Borsalino.
Bombay och din slum har rullat ihop dig i en tub,
och nu släpar de dig genom ringen
för att se om du är äkta eller inte.
Är du det?
Vad tror du? -Att Didier är full.
Okej. -Hej, Lin.
Lisa, herrejävlar. Du ser toppen ut.
Tack. -Är du...
Det går bra.
Bättre än bra.
Jag ville bara hälsa och tacka för den första dagen
och för att du fritog mig.
Jag vet inte vad jag hade gjort utan dig.
Det betydde mycket för mig, och jag kommer aldrig glömma det, så...
Okej.
En sann folkhjälte.
En riktig Borsalino. -Tagga ner.
Jag måste dra. -Va? Kom igen. Slå dig ner här.
Okej.
Så du är kvar än?
Tydligen.
Hittade du nån annan att skylla dina problem på?
Eller förbarmade du dig över honom? -Det angår inte dig.
Lin har hittat ett nytt liv i Sagar Wada.
Jag hörde om det.
Det förklarar lukten.
Jag antar att om man vill känna sig stor är det bäst att bo bland dvärgar.
Du behöver inte anta. Du vet det nog redan.
För varje morgon tittar du dig i spegeln
och är skitskraj att nån obetydlig tittar tillbaka.
Nån som ingen behöver. Och du har rätt.
Jämfört med dig är de jag bor med King Kong.
Du borde ha dragit medan du kunde.
Vilken jävla skitstövel.
Passa dig. Han kommer inte glömma det där.
Det hoppas jag.
Drinkar!
Kan inte sluta med allt på en gång.
Vi behöver en skivspelare. Så att vi kan dansa.
Lyssnade du på skivor med Lin efter att han räddade dig?
Vad mer gjorde ni?
Är du svartsjuk?
På mig och Lin?
På dig och alla.
Lin har bara ögon för Karla. Tro mig.
Jag gillade när du försvarade mig ikväll. "Hon gör inte sånt längre."
När du sa det var det första gången jag insåg att det var sant.
Ta mig till sängs.
Man kan inte klandra dem.
Alla låtsas som att de inte finns.
Till och med läkarna vill ha mutor.
Vilken jävla skit.
Dessa stackare, de går bara hem och dör, såvida jag inte gör nåt åt det.
Jag har en kontakt på svarta marknaden. Min kåk är som ett apotek.
Jag skojar inte.
Om en vecka har jag egen ambulans.
Sagar Wadas ambulans.
Lin. Ditt ansikte är en avbild
av idealistisk upprördhet så perfekt
att jag vill minnas den för evigt.
Såna saker är så sällsynta här att de borde bevaras.
Vi trodde att du hade åkt till Varanasi för att röka charas.
Men du är här och räddar liv och skiter i viken.
Det är vad jag gör. -En otrolig historia.
Har du hört nåt liknande?
Det kan jag inte påstå.
Det du gör är fantastiskt, Lin.
Äh, jag råkade bara vara på plats.
All whisky och mina visioner av försoning
fick mig att glömma vem jag verkligen var: en flykting som måste förbli osynlig.
Linbaba! -Linbaba!
Dr Lin!
God morgon!
Kom ut, Linbaba!
God morgon!
Kom ut, Linbaba!
Okej! Jag kommer.
Äntligen uppe.
Bra, bra. Det är ransoneringsdag idag. Ta det här.
Linbaba, ta det här.
Som medborgare har vi fortfarande vissa rättigheter.
Rösträtt, rätt till proviant och, förstås, rätt att betala skatt.
Men du är en äkta inte-människa, så du får inget sånt här.
Vi vill inte ha några allmosor. Du är en av oss nu.
Så när vi får proviant får doktorn det med.
Tack.
Ge mera.
Nej, nej. -Du kan ta det.
Ta vad du än vill ha.
Tack. -Potatis, ris.
Vi skickar efter en kopp te.
Lin är en outsider som räddar liv. Det vore en lysande story.
Du borde ta den till din redaktör.
Vad är rubriken? "Turist kommer med plåster"?
Rubriken är: "Håll käften, Nishant, och skärp dig,
annars vänder jag mig nån annanstans." -Okej, förlåt då.
Han jobbar gratis och får inget stöd av läkarkåren.
Han skämmer ut ett system som förtjänar det.
Kallar du det här förstasidesstoff?
Ja. Nåt som fångar uppmärksamhet och bringar förändring.
Jag är trött på att le och flörta för krior om filmstjärnor.
De säljer tidningar. -Det är inte journalism.
Inte det jag vill göra. -Så ambitiös.
Är det ett problem?
Är det inte min plats?
Borde jag trycka ur mig barn istället?
Ja.
Va? Borde jag...
Ja, min redaktör kan gilla det. Jag ska prata med honom.
Men det är bara frilans.
Jag erbjuder dig inte ett jobb på tidningen.
Jag blir inte din chef.
Och enligt dina regler kan vi gå ut och äta.
Och om jag säger nej?
Jag tar upp det ändå. Men vänligen notera att gemensamma intressen, som ett yrke,
borde uppmuntra till en dejt, inte avskräcka från en.
Okej då. Middag.
När det passar mig.
Passar det imorgon?
Nåt att dricka?
Minister Pandey.
Gratulerar.
Tack.
Låt mig presentera mig själv. Abdel Khader Khan.
Angenämt. Givetvis.
Minister Pandey, din föregångare var en stor förlust för mig.
En tragedi.
Jag stöttade hans politiska karriär i många år,
för jag var övertygad om att han skulle göra det rätta för folket
och handla för människors bästa.
Givetvis. Vi är folkets tjänare.
Och folket kan ändra sig plötsligt.
Faran med att vara politiker.
Man har bara lika mycket makt som folket ger en.
Och det de kan ge dig kan de också ta ifrån dig.
Javisst. Sätt er tilltro till slummen.
Tack för att du kom.
Det var kul att äntligen träffas.
Tills vi ses igen.
Han är min.
Miss Karla borde ha meddelat det.
Det gjorde hon. Men jag ville ge ministern ett annat meddelande.
Och vad hotar du med? Sagar Wadas röster?
Tror du att du kan vinna över dem med din lilla doktor?
Jag förväntade mig mer av dig.
Det här är Indien. Dharma är kung.
Och vi båda vet att Sagar Wada har nåt att säga till om sitt eget öde.
Dina röster är betydelselösa om jag äger kontoret som räknar dem.
En vän frågar efter dig.
Ingen vet varför.
Jag gillar det inte.
Det stämmer, bror.
Direkt från fabriken. Ingen nedärvd skit.
Vad pratar du om?
Hon är till dig.
Han köpte den åt dr Lin.
Det är Khaders kille.
Jag kan inte ta emot den.
En hejduk.
Är vi inte bröder? Räddade vi inte livet på varann?
Kan du inte köra?
Jag kan köra.
Jag börjar tro att du är feg.
Till och med han ser det. Vad tror du? Är han rädd?
Ja.
Du måste ta hojen.
Jag har bättre saker för mig än att leverera medicin åt dig.
Förstår då? Att ta emot den är din gåva till mig.
Vad tror du, Ravi?
Provkörning?
Vill du med, Ravi?
Du har inte sagt ett ord sen vi åkte.
Varför vill du att Walid tror att Lin är en del av din plan?
När man knycker nåns plånbok är det viktigt att distrahera honom.
Var det alltid din plan?
Vem tror du jag är som kan manipulera ödet? Gud?
Nej. Lin är i Sagar Wada av sina egna skäl.
Vårt avtal har endast med läkekonst att göra.
Lin hade inte varit där om det inte vore för oss.
Zhou skickade en lönnmördare på honom, och de startade branden.
Nån dog. Lin klandrar sig själv.
Sa han allt det där?
Det är inte lite kallprat med nån du inte bryr dig om.
Vad mer pratade ni om?
Inget viktigt.
Du ville bara veta mer om vad jag och han gjorde ihop.
Sa han nåt? -Nej.
Vill du att vi berättar för honom hur vi känner varann?
Det är för sent för det. Jag vill bara inte att fler råkar illa ut.
Jag går gärna med på
att ingen av oss står i vägen för Lins liv om du också går med på det.
Än sen om han stannar i Sagar Wada?
Annars håller vi oss båda borta.
Killen där borta verkar inte gilla dig så mycket.
Eller så gillar han dig för mycket. -Han är en skitstövel.
Och Ravi... jag är säker att inte han heller gillar dig.
Är det därför du är doktor i slummen? För att få folk att gilla dig?
Lite hjälp räcker långt för att glädja dem.
Och vad gör dig glad?
Det är en lång lista.
Om jag ändå kunde förstå Karla. Det hade varit nåt.
Karla?
Hon som kom fram till oss på klubben.
Vad är er grej?
Det vete fan, kompis.
Hon är gåtfull som en älva med munkavle.
Hon stöter bort mig, sen drar hon in mig.
Ignorerar mig, och säger sen åt mig att "höra av mig".
Vad fan ska jag göra?
Höra av dig.
Är det så enkelt? -Det är allt.
Schyst.
Maurizio, hur gick det på könsmottagningen? Löste det sig?
Antibiotika gör mirakel.
Jag vet inte hur nån kan ogilla dig.
Lugn.
De kan inte göra nåt här. Det är därför de är så stöddiga.
Rafiq, eller hur?
Du, angående igår,
jag fattar om du är grinig över det
och om du vill ha lite hämnd eller nåt.
Men du, jag är Schweiz.
Jag är bara nån som inte kunde låta två andra döda varann.
Det är allt. Inget illa menat.
Jag räddade ditt liv. Du hade inte varit här annars.
Nej, han hade inte varit här.
Du borde lämna Bombay innan nåt dåligt händer.
Det är vad folk säger.
Du, seriöst. Jag vill inte ha nåt trubbel.
För sent. Du valde sida, doktorn.
Fel sida.
Dags att gå.
Men jag vill inte.
Vill du gå hela vägen hem?
Blir du kvar?
Du känner mig. Jag vill ha en till portion.
Var försiktig.
Läget, Jitendra, Ratna?
Ravi?
Gjorde du dina sysslor? -Vilka då?
Ravi, nu.
Okej. Jag går.
Kan vi pratas vid? -Visst. Stig på.
Vill du slå dig ner?
Nej. Jag har bara skramlat ihop lite.
Hur så? Ni har redan gett mig för mycket.
Nej, mr Lin. Det är vår betalning för ditt arbete.
De här pengarna är för förnödenheterna du köper.
Okej.
Hör på, mr Lin.
Det är din ensak var du hittar medicinen.
Men folket här måste betala för sig.
Jag såg dig prata med Khaders snubbe. Han kallar dig visst sin bror.
Det är inte den sortens bror du behöver.
Brödraskap finns här, i slummen.
Att ha två bröder kan leda till konflikt.
Vi har inte mycket här, men vi är inte heller skyldiga nån nåt.
Det är vår styrka.
Medicinkostnaderna borde vara vår börda,
så att de inte blir vår skuld till dig eller nån annan.
Okej.
Salaam alaikum.
Alaikumu assalam.
Han hade rätt.
Om jag ville stanna kvar, måste jag leva enligt deras regler.
Jag finansierar den här skolan.
Alla barnen är föräldralösa.
Jag kan inte förneka hur jag tjänar pengar,
men är det viktigare än vad jag gör med dem?
Enligt domstolen och polisen, jo.
För att lagen fokuserar på hur mycket brott som synden innehåller.
För mig är det viktiga hur syndigt brottet är.
Jag försörjer mig inte på prostitution, droger.
Jag säljer inte barn, kvinnor.
Alla andra råd gör det, och det ger mig en nackdel.
Så istället för att investera i synder, måste jag investera i människor,
hjälpa dem växa. Och vid nåt skede kanske det lönar sig.
Så jag är ett av dina frön?
Har det lönat sig som du hoppades?
Det är så tråkigt att det är här vi står.
Du är väldigt annorlunda. Jag tror du vet det.
Jag har inga barn, men i den här världen är du min dotter,
om du väljer att vara det.
Fast jag kommer aldrig låtsas att jag är fadern en dotter behöver.
Du har gett mig mer än min egen far.
Jag är ledsen.
När jag först träffade Rujul ville han göra Bombay bättre.
Men makt och pengar förändrade honom. Jag såg det inte förrän du visade mig det.
Men nu är jag rädd att du ångrar dig.
Jag har tagit mig vatten över huvudet. Jag har ingen kontroll. Jag ogillar det.
Därför måste du fråga dig själv hur syndigt brottet är för dig.
Om det väger för tungt på dig
så måste du gå din väg.
Du, jag, Abdullah, till och med Lin, drivs av en död vi skulle ändra om vi kunde.
Den utgångspunkten är inbränd i våra hjärtan
och kan inte resoneras bort.
Då är våra vägar förbestämda. Vi kan inte förändra...
Vi kan det. Vi måste det.
Jag älskar dig, oavsett om jag får göra det eller inte.
Så jag säger det igen:
Om du vill välja en annan väg, så påverkar det inte vårt förhållande.
Hjälp mig här.
Jag ska täcka delarna du tittat på.
Hon måste sova här inatt tills droppet är klart.
Hon hade inte velat det här. Inte ensam med dig.
Jag vet.
Därför måste du stanna här med henne.
Jag går till Prabhu.
Du är duktig på det här.
Det här vore nog kul att jobba med.
Det behövs alltid bra folk. Du borde göra det.
Inte lätt för en tjej härifrån.
Kavita. Vad gör du här?
Allt du sa häromkvällen fick mig att fundera på hur jag kan hjälpa till.
Med vadå?
Ditt läkararbete här. Din kamp. Det här kommer få mycket uppmärksamhet.
Att du måste göra det för att ingen annan vill...
Lin, det du gör är underbart,
men riktiga förändringar behöver politisk vilja.
Det lättaste sättet att få det är att sätta dig på förstasidan.
Nej. Glöm det.
Så fan heller.
Jag kan inte. Tyvärr.
Om jag bara pratar med några patienter då? Tar lite bilder av dig i verket.
Det finns ingen story.
Du kommer förstöra allt.
Vad i hela helvetet?
Är det förstått?
Det vore det om du berättade varför.
Varför vill du inte få ut storyn?
Ingen anledning. Verkligen. Jag...
Förlåt. Jag borde inte ha gjort det.
Om nåt gick sönder så betalar jag.
Det är lugnt. -Nej, Kavita.
Kavita.
Mitt hjärta klappade när jag insåg hur skör min frihet var.
Ett enda foto kunde skicka mig raka vägen i fängelse.
Parvati.
Förstör inte mina glada tankar.
Ditt ansikte är väldigt...
Barn gråter om de ser det.
Det har varit en lång dag.
Jag lyckas inte göra nånting rätt.
Jag älskar henne för mycket.
Du gör mig svartsjuk.
Tja, jag är faktiskt avis på det feta kuvertet Qasimbhai gav dig.
Det gör mig illamående.
Okej. Så, om du vill må bättre
kan du väl rulla runt på din stora bädd av pengar?
Hela slummen har gått ihop för att de tror att jag lägger mina pengar på medicin.
Om inte du, vem annars?
Khaderbhai har betalat.
Okej, väldigt dåligt.
Lin, du får inte säga det till nån, annars ber Qasimbhai dig lämna Sagar Wada.
Pengarna borde gå tillbaka till folket.
Nej!
Det ger dig bara mer trubbel.
Folket älskar dig, behöver dig, de vill att du behåller dem. Snälla.
Håll bara profilen låg och pengarna i fickan.
Det vore att ljuga. -Inte då. Bara att...
...inte säga nåt. -...inte säga nåt.
Med konsekvenser för dig.
Och konsekvenserna är att alla andra är glada,
och du måste leva med för mycket pengar.
Du kan väl ta lite mat till Parvati...
...och hälsa på?
Kom igen. Hennes familj behöver inte fler skäl att hata mig.
En ogift kvinna kan inte prata med en...
...stilig, ogift kille som jag, ensam ute i nattens förtjusande mörker.
Och det är därför du sover här inatt.
Så många regler.
Får inte vara ensam med en gift kvinna, eller en ogift kvinna,
eller nån kvinna, i princip.
Konstigt att det är så många barn här.
Jag säger inte att du ska sova över. Hälsa bara på.
Det går inte.
Parvati är ensam, och jag får inte vara med henne hur mycket jag än vill.
Istället delar jag min lilla kåk med dig.
Men Karla är ensam, och det finns inga regler som hindrar dig.
Och du är avis på mig?
Det är jag som inte kan ha sex ikväll på grund av vår situation!
Nu vet jag inte.
Säger du åt mig att få mig ett nyp, eller vill du vara ifred så du kan runka?
Vi är vänner. Jag bryr mig inte om jag är ensam eller ej.
Då måste jag definitivt härifrån.
Lin Ford vid porten.
Du borde gå.
Låt inte Lin se dig.
Vi avslutar det här senare.
Khaderbhai.
Spelar du? -Nej. Jag har ingen aning om vad det är.
Pachisi. Jag kan lära dig.
Nån annan gång.
Jag uppskattar allt du gjort,
men jag insisterar att betala tillbaka.
Jag betalar själv från och med nu.
Skickade nån hit dig för att säga det?
Nej, de behövde inte. Sagar Wada har sina egna regler.
Om jag ska bo där, gäller de mig med.
Vad har de för regler förutom att leva i misär?
Deras enda regel är att de gärna lider.
Det finns mer än ett slags lidande.
Det vi känner, och det vi orsakar andra.
Man lider inte om man är stark nog att vägra lida.
Sann styrka kanske är att lida åt andra när man inte behöver det.
Mr Lin kom hit för att göra livet hårdare. Är han svag?
Nej. Men reglerna gäller inte för galna västerlänningar.
Lidande kan vara en sorts ilska.
Vi står emot orättvisor.
Vissa män känner sig tvungna att tolerera detta lidande oavsett konsekvenserna.
Såna är bara glada när de lider åt andra.
Hjältens förbannelse.
Se nu vad du har gjort. Den här diskussionen blir utdragen.
Ta pengarna och gå.
Jag kan tyvärr inte det.
Jag respekterar ditt beslut.
Jag vill bara hjälpa dig i Sagar Wada.
Om du nånsin behöver hjälp igen, är du alltid välkommen.
Tack, Khaderbhai. -Jag gillar våra samtal, Lin.
Jag hoppas vi kan fortsätta vara vänner.
Gärna det.
Bra.
Chefen kommer snart.
Lindsay.
Visste du att det är olagligt i Sagar Wada
för en man att vara ensam med en ogift kvinna på natten?
Vad gör du här?
Jag saknade dig.
Varför släppte du in mig?
Kom in.
Kom. Jag är här för att ta hem dig.
Jag kan inte lämna henne.
Det här är inte ditt jobb. Caféet är ditt företag.
Vi har bara en utväg ur våra svårigheter.
Parvati.
Allt du gör för kliniken
är på vår bekostnad, ditt eget kött och blod.
Jag gör inte det här för klinikens skull. Jag gör det för min skull.
Jag blir helt Lewis Carroll.
"Åh, du är galen. Knäpp.
Helt sinnesrubbad.
Men här är en hemlighet: de bästa mänskorna är det."
Bra, Lin. Du är för kvicktänkt.
Gör inte det här dina fina slumtjejer svartsjuka?
Va?
Nej.
Jag borde sluta lyssna på Didier.
Han sa att du bara stannar där för att få ligga.
Inte ens kärlek? Bara sex?
Jag hatar kärlek.
Man kan inte hata kärlek.
Varför inte?
Det är arrogant att älska nån och förvänta sig det i gengäld.
Jag tror att himlen är en plats där alla är glada
för att ingen behöver älska nån igen.
Så om kärlek inte är bra...
...vad är då bra?
Makt. Det är motsatsen till kärlek.
Vilken jävla barbar.
Varför kom du till Bombay från första början?
Den ursprungliga synden.
Jag kan visa dig min om du visar din.
Säg inget i så fall.
Kanske jag vill berätta.
Kanske jag vill säga sanningen till nån.
Nån jag litar på.
Nån jag tror kan vara en vän.
Är vi vänner?
Jag släppte in dig, mot bättre vetande.
Jag var heroinberoende.
Jag behövde pengar, så jag rånade en bank.
En snut dödades.
Inte av mig, men jag var delaktig.
Så de spärrade in mig.
Sen flydde jag...
...och kom hit så fort jag kunde.
Varför hit?
Jag har alltid velat.
Det var det pengarna var till.
Så jag övertalade mig själv att åka ändå.
Lämna allt det andra bakom mig.
Tar du den infon till nån snut här får du säkert en belöning.
Så nu måste vi vara vänner.
Mitt liv vilar i dina händer.
Svara inte.
Är det här St. Hildas sjukhus i Bombay? -Ja.
Är det Usha? -Ja.
Det är Susan Reeves från passmyndigheten i Auckland.
Jag kollade passnumret. Säkert att du gav mig rätt?
R 22624-788. Lindsay Ford.
Han är fortfarande i koma, och det ser inte bra ut.
Vi kan åtminstone säga åt hans familj att han inte kommer hem.
De vet nog om det. Lindsay Ford har varit död i sex år.
Om du kan dröja kvar lite, vill min föreståndare prata med dig.
Självfallet.
Han använder en död mänskas pass.
När jag var 12... sköt min far sig själv.
Jag hittade honom.
Hjärnsubstans över en trave konkursansökningar.
Jag växte upp rik och säker på två saker:
Jag saknade inget, och min far älskade mig mer än nåt annat.
Jag hade visst fel om båda två.
Under allt som följde var det enda jag inte kunde förstå...
...varför jag inte var anledning nog att leva.
Jag var egenkär när jag älskade honom och antog att han älskade mig mest.
Han gjorde inte det.
Han älskade den han var och vad folk tyckte om honom.
Jag brukade gråta mig själv till sömns hos diverse släktingar
och undra varför han inte stannade för min skull.
Räckte det inte att älska mig?
Det var inte ditt fel.
Jag vet. Skuldkänslor är din grej, inte min.
Jag klandrade honom för att han slängde bort min kärlek.
Klander är svårare än skuldkänslor.
Och lättare.
Om man anar det värsta är det lätt att inte komma nära nån.
Du frågade vad jag vill.
Jag vill aldrig förlita mig på nån annan igen.
Det är allt.
Låter ensamt.
"De förstör en helt, ens mor och far. Det är inte meningen, men de gör det."
"De fyller dig med felen de hade."
"Och lägger till lite extra, bara för dig."
Senast jag var ute efter utegångsförbudet med dig...
...blev jag jagad av snuten.
Då är det bäst att du stannar, om du vill.
Jag kan inte.
Du skulle kunna.
Det är inte så enkelt.
Soffan är helt och hållet din.
BASERAD PÅ SHANTARAM AV GREGORY DAVID ROBERTS
Undertexter: Borgir Ahlström