Ali prav vidim? Je to prikazen?
Ne, to je gora, ki je zadovoljen z življenjem v slumu.
Hej!
Pozdravimo vrnitev junaka.
Hej!
Pijača! Pijačo potrebujemo.
Zdravo, Lin. Kako si? -Kako gre?
Usedi se.
Živjo.
Živjo tudi tebi.
No?
Kakovost je bila dobra. Še lahko poslujeva.
Lahko priskrbiš večjo količino?
Ej, kolikor hočeš.
Lisa, vedel sem, da ti lahko zaupam. V Bombaju mi prinašaš srečo.
Gora kurbe ne smejo sem.
Ne počne več tega.
In ne imenuj jo kurba.
Opraviči se ji.
Moja napaka, gospa.
Naj te to ne skrbi. Vse je v redu.
Hvala.
Salute.
Poznaš Borsalinov test? -Ne.
Borsalinovi klobuki so vrhunske kakovosti. Mnogi menijo,
da so najboljša moška pokrivala, kar jih je kdaj bilo.
Veš... -Samo klobuki so?
Ali je klobuk resnično Borsalinov, preveriš tako,
da ga tesno zviješ v cev in potisneš skozi poročni prstan.
Če to preizkušnjo prestane nepomečkan
in se vrne v prvotno obliko, je pristni...
Borsalino. -Borsalino.
Bombaj in tvoj slum sta te zvila v cev
in zdaj te vlečeta v poročni prstan...
Aha.
...da bi videla, ali si iz pravega testa.
Si?
Kaj meniš ti? -Da je Didier pijan.
Prav. -Ej, Lin.
Lisa, porkaduš. Čudovita si.
Hvala. -Ali...
Dobro mi gre. -Ja?
Več kot dobro.
Samo pozdravit sem te hotela in se ti zahvalit za prvi dan.
In da si me spravil iz Palacea.
Ne vem, kaj bi brez tebe.
Ogromno mi je pomenilo. Tega ne bom pozabila, zato...
Okej.
Resničen ljudski junak.
Pravi borsalino. -Umiri se.
Iti moram. -Kaj? Daj no. Prisedi.
Prav.
Še vedno si tukaj, a?
Očitno.
Si za svoje težave obtožila koga drugega?
Ali si se ga vseeno usmilila?
To ni tvoja stvar.
Lin je v slumu Sagar Vada našel novo življenje.
Sem slišal. -Si?
To pojasni smrad.
Če se hočeš počutiti kraljevsko, je verjetno najbolje živeti med ničlami.
Po mojem ti ni treba ugibati, ker veš.
Vsako jutro, ko se pogledaš v ogledalo
in si na smrt prestrašen, vate zre neka ničla.
Nekdo, ki ga nihče ne rabi. In prav vidiš.
V primerjavi s tabo so moji sosedje velikani.
Moral bi oditi, ko si lahko.
Kakšen kreten.
Pazi se. Tega ne bo pozabil.
Upam, da ne.
Pijača!
Vsega pa ne morem opustiti.
Tu potrebujeva gramofon. Potem bi lahko plesala.
Si poslušala plošče z Linom, ko te je rešil?
Kaj še sta počela?
Kaj je to? Si ljubosumen?
Na koga? Name in Lina?
Ljubosumen sem nate in na vse.
Lina zanima samo Karla. Verjemi.
Všeč mi je bilo, kako si me nocoj branil. "Ne počne več tega."
Ko si to izrekel, me je prvič prešinilo, da je res.
Pojdiva v posteljo.
Poslušaj, ne moreš jim zameriti. Vsi se delajo, kot da so zrak.
Celo zdravniki iz javnih bolnišnic hočejo bakšiš.
Vse je v riti.
Ti reveži se vrnejo domov umret.
Zato moram ukrepati.
Dobil sem dostop do črnega trga in moja koliba je zdaj kot lekarna.
Ne hecam se.
Še en teden, pa bom imel svojega rešilca.
Rešilci Sagar Vada.
Lin, na tvojem obrazu se riše
tako popoln idealističen bes,
da ga hočem ovekovečiti.
Tu je nekaj tako redkega, da ga je treba ohraniti.
Arre, mislili smo, da si šel v Varanasi kadit gandžo.
Pa tukaj rešuješ življenja in serješ v zaliv.
Ja. -Neverjetna zgodba.
Si že slišala kaj takega?
Ne.
Nekaj izjemnega počneš, Lin.
Nak, samo tam sem bil.
Pijan od viskija in sanj o svoji odrešitvi
sem pozabil, kdo sem.
Ubežnik, ki mora ostati neviden.
Linbaba! -Linbaba!
Dr. Lin!
Dobro jutro!
Pridi ven, Linbaba!
Dobro jutro! Dobro jutro!
Pridi ven, Linbaba!
Okej! Dobro, že grem.
Linbaba, končno si se zbudil.
Sijajno. Danes je dan živilskih nakaznic. Vzemi.
Linbaba, vzemi, vzemi.
Mejduš.
G. Lin, tudi mi, bastivale, imamo kot državljani nekaj pravic.
Volilno pravico, pravico do nakaznic in seveda do plačevanja davkov.
Ti pa nisi resnična oseba, zato ne dobiš nič od tega.
Nočemo miloščine. Zdaj si eden od nas.
Zato pri unovčevanju nakaznic mislimo tudi na doktorja.
Hvala.
Arre, daj še.
Ne. Ne. -Lahko vzameš, na?
Vzemi, kar hočeš.
Hvala. -Krompir, riž.
Dobil boš čaj.
Lin je obstranec. Rešuje življenja. To bi lahko bila sijajna zgodba.
Predlagaj jo uredniku.
Pa naslov? "Gora turist pride z obliži"?
Naslov je: "Nišant, utihni in se zresni,
sicer bom zgodbo ponudila drugje." -Kako smo občutljivi!
Brezplačno dela,
drugo medicinsko osebje pa mu ne pomaga.
Sramoti sistem, ki si to zasluži. -Zgodbo o njem bi dala na naslovnico?
Ja. Nekaj, kar pritegne pozornost in sproži spremembe.
Sita sem nasmihanja zvezdnikom za plehke članke o njih.
Z njimi dobro zaslužiš. -To ni novinarstvo.
Nočem početi tega. -Ambiciozna si.
Je to problem?
Take stvari niso zame?
Naj se raje posvetim materinstvu?
Ja.
Kaj? Naj se posve...
Ja, govoril bom s svojim urednikom.
Ostajaš pa honorarka.
Ne ponujam ti službe pri časopisu.
Ne bi bil tvoj šef.
Zato bi vseeno lahko šla na večerjo.
Pa če zavrnem?
Vseeno bi mu povedal za zgodbo.
Ampak skupna točka, na primer poklic,
bi te morala k zmenku spodbuditi, ne pa odvrniti od njega.
Prav. Večerja.
Jaz bom povedala, kdaj mi ustreza.
Ti ustreza jutri?
Bi kaj popili?
Oprostite.
Minister Pandej.
Čestitam.
Hvala, gospa.
Želel sem se predstaviti. Abdel Khader Khan.
Me veseli. Seveda.
Minister Pandej, vaš predhodnik... Njegova smrt me je zelo prizadela.
Prava tragedija.
Vrsto let sem podpiral njegovo politično kariero,
ker sem bil prepričan, da želi pomagati prebivalcem Kolabe.
Ravnati v korist množice, ne peščice.
Seveda. Služimo ljudem.
Njihova naklonjenost pa je nestanovitna.
Nevarnosti vsakega politika.
Imate le toliko moči, kot vam je da ljudstvo.
In to, kar vam da, vam lahko tudi vzame.
Ja, zaupajte slumu.
Hvala, ker ste prišli.
Želel sem si vas spoznati.
Do prihodnjič.
Kupljen in prodan je. Od gdč. Karle sem pričakoval, da bo to povedala.
Saj je. Toda ministru sem želel prenesti drugačno sporočilo.
S čim si mu zagrozil? Z glasovi Sagar Vade?
Misliš, da boš ljudi pridobil s svojim zdravničkom?
Od tebe sem pričakoval več.
To je Indija, v kateri kraljuje dharma.
Oba veva,
da bodo prebivalci Sagar Vade soodločali o svoji usodi.
Njihovi glasovi ne štejejo, če imam v rokah urad, ki jih prešteva.
Prijatelj te išče.
Nihče ne ve, zakaj.
To mi ni všeč.
Ja, brat.
Naravnost iz tovarne. Ni rabljeno sranje.
Kaj se pa greš?
Zate je.
Za dr. Lina ga je kupil!
Khadrov človek je.
Ne morem sprejeti.
Nasilnež.
Nisva brata? Nisva drug drugemu rešila življenja?
Ne znaš voziti?
Znam.
Dozdeva se mi, da te je strah.
Še ta fant ve. Kaj meniš, fant? Ga je strah?
Ja.
Lin, moraš sprejeti motocikel.
Nimam časa, da bi ti dostavljal medicinsko opremo.
Vidiš? Tako boš nekaj podaril meni.
Ravi, kaj meniš?
Poskusna vožnja?
Greš zraven, Ravi?
Od odhoda molčiš.
Zakaj hočeš, da Valid misli, da je Lin del tvojega načrta?
Ko želiš komu kaj izmakniti, ga je dobro zamotiti.
Si imel ves čas to v mislih?
Nisem Bog, da bi lahko tako vplival na usodo in posledice.
Ne. Lin je v Sagar Vadi iz svojih razlogov.
Najin dogovor je povezan samo z medicino.
Ne bi bil tam, če ga ne bi za naju prisilila v tisto.
Zhou je v Sagar Vado nanj poslala morilca. Zanetila sta požar.
Nekdo je umrl. Lin za to krivi sebe.
Vse to ti je zaupal?
Precej globok pogovor z nekom, za katerega ti je vseeno.
O čem sta še govorila?
O ničemer pomembnem.
Obiskala si ga, da bi ti o najinem druženju povedal več, kot sem ti jaz.
Ti je? -Ne.
Naj mu povem resnico o tem, kako smo povezani?
Za to je že prepozno.
Samo nočem, da se še komu kaj zgodi.
Z veseljem se strinjam,
da se ne bova več vmešavala v Linovo življenje, če si za to tudi ti.
Pa kaj, če sklene ostati v Sagar Vadi?
Sicer pa se mu bova oba izogibala.
Tisti tam te ne mara preveč. Ali pa si mu preveč pri srcu.
Ja, kreten je.
In tudi Ravi te gotovo ne mara.
Zato zdraviš v slumu? Da te bodo imeli ljudje radi?
Že majhna pomoč jih lahko zelo osreči.
Kaj bo osrečilo tebe, Lin?
Seznam je dolg.
Super bi bilo že, če bi lahko pogruntal Karlo.
Karlo?
Žensko, ki je zadnjič v klubu prišla do nas.
Kaj imaš z njo?
Ti mi povej.
Je skrivnost, povezana v uganko in ovita v zagonetko.
Odrine me, nato pa potegne k sebi.
Ne zmeni se zame, nato pa reče, naj se kaj oglasim.
Kaj naj iz tega razberem?
Da se kaj oglasi.
Tako preprosto je vse? -Ja.
Fino.
Maurizio, so ti na kliniki za venerične bolezni vse pozdravili?
Antibiotiki delajo čudeže.
Res ne vem, zakaj bi šel komu na jetra.
Pomiri se.
Tu ne morejo nič narediti. Zato so tako junaški.
Rafik, kajne?
Poslušaj, glede tistega zadnjič... Razumem, da te je to razkurilo,
da se morda hočeš maščevati.
Ampak jaz sem nevtralen.
Nisem mogel dovoliti, da se pobijeta sredi belega dne.
To je vse. Brez zamere, prav?
Rešil sem te. Sicer te danes ne bi bilo tu.
Ne, njega ne bi bilo.
Zapusti Bombaj, preden se zgodi kaj hudega.
Ja, to mi ves čas govorijo.
Resno mislim. Nočem težav s tabo.
Prepozno. Izbral si stran, doktorček.
Napačno.
Prav.
Odhajava.
Nočem iti.
Če nočeš peš domov, se zmigaj.
Boš ostal?
Saj me poznaš. Repete hočem.
Pazi nase.
Džitendra, Ratna, kako gre?
Ravi?
Si opravil svoje zadolžitve? -Katere?
Ravi, takoj.
Ja, gospod. Že grem.
Se lahko pogovoriva? -Seveda. Vstopite.
Boste sedli?
Ne. Samo tole sem zbral.
Za kaj? Že zdaj ste mi dali preveč.
Ne, g. Lin. To je naše plačilo za vaše delo.
Ta denar je za stvari, ki jih morate kupiti.
V redu.
Poslušajte, g. Lin,
to, kje dobite zdravila, je vaša stvar.
Ampak mi si vse plačujemo sami.
S Khadrovim človekom se pogovarjate. Kličete ga brat.
Ne potrebujete takega brata.
Bratovščina je tukaj, v džopadpatiju.
Dva brata bosta povzročila spor.
Tu nimamo veliko,
vendar tudi nič ne dolgujemo.
To je naša moč.
Stroški zdravil bi morali biti naše breme,
da ne postanemo vaši dolžniki ali dolžniki koga drugega.
Prav.
Salam alejkum.
Alejkum salam.
Vedel sem, da ima prav. In da moram, če hočem ostati tam,
spoštovati njihova pravila.
Tej šoli pomagam.
Vsi ti otroci so brez staršev.
Vem, kaj je moj vir zaslužka, toda ali je to pomembno, če ga namenim za to?
Sodišče in policija bi rekla, da je.
Ker se naša zakonodaja posveča temu, koliko kriminala je v grehu.
Zame je pomembno, koliko greha je v kriminalu.
Ne služim s prostitucijo in mamili.
Ne prodajam otrok in žensk.
Vse druge združbe jih. Zato sem v slabšem položaju.
Vendar namesto v greh vlagam v ljudi.
Jim pomagati rasti. Morda bom nekoč od tega imel koristi.
Jaz sem torej eno od tvojih semen.
Sem tako koristna, kot si si obetal?
Žalosti me, da morava govoriti o tem.
Nekaj posebnega si. Mislim, da to veš.
Nimam otrok, toda v tem svetu si zame hči.
Če to hočeš.
Čeprav se ne bom pretvarjal, da sem dober oče.
Dal si mi več kot moj pravi oče.
Zelo mi je žal.
Ko sem spoznal Rudžula, je hotel izboljšati Bombaj.
Toda moč in denar sta ga spremenila. To sem sprevidel le zaradi tebe.
Toda zdaj me skrbi, da to obžaluješ.
Zdi se mi, da ne obvladujem položaja. Nimam nadzora. To mi ni všeč.
Zato se moraš vedno vprašati,
koliko greha je v kriminalu zate, ne za druge.
Če te to preveč obremenjuje,
moraš temu obrniti hrbet.
Nad tabo, mano, Abdulahom, tudi Linom, visi grožnja smrti, ki ji ne moremo uiti.
Ta prvotni občutek imamo zasidran v srcu. Ne moremo ga izruti.
Torej je vse odločeno. Nič ne moremo spremeniti.
Ne. Lahko. Moramo.
Karla, rad te imam, pa če je to prav ali ne.
Zato bom ponovil.
Če želiš izbrati drugačno pot,
to ne bo vplivalo na najin odnos.
Pomagaj mi.
Pokrila bom dele, ki si jih pregledal.
Do konca infuzije bo morala ostati tukaj.
Ne bo hotela. Ne sama s tabo.
Vem.
Zato boš morala z njo ostati ti.
K Prabhuju bom šel.
V tem si dobra, Parvati.
To bi rada opravljala poklicno.
Vedno potrebujejo dobre ljudi. Izšolaj se.
Punce od tukaj se težko.
Kavita, kaj počneš tukaj?
Zaradi tistega pogovora razmišljam, kako lahko pomagam.
Pri čem?
Pri tvojem zdravljenju, tvojem boju.
Veliko pozornosti bo pritegnilo.
To, da moraš to početi, ker nihče drug noče.
Lin, tvoje delo je vredno občudovanja,
toda za prave spremembe je potrebna politična volja.
Najlaže jo bomo dosegli, če boš na naslovnici.
Ne. Ni šans.
Ne, jebenti.
Ne morem, Kavita. Žal mi je.
Pa če govorim s tvojimi bolniki? Fotografirala te bom pri delu.
Ej! -Nobene zgodbe ni, prav?
Vse boš uničila.
Kaj, klinca...
Si me razumela?
Bolj bi te, če bi mi razložil.
Zakaj nočeš, da se to razve?
Kar tako. Res.
Oprosti. Čez mejo sem šel.
Povrnil ti bom škodo.
Že v redu. -Ne, Kavita.
Kavita.
Srce mi je razbijalo, ko sem ugotovil, kako negotova je moja svoboda.
V zapor bi me lahko vrnila ena sama objavljena fotografija.
Parvati.
Pa...
Parvati, o Parvati,
o meri Parvati.
Živjo.
Ne uniči mojih srečnih misli, a?
Tvoj obraz je zelo...
Otroke bo pogled nanj spravil v jok.
Prabhu, težek dan sem imel.
Ves moj trud se spridi.
Preveč jo imam rad, Linbaba.
Zavidam ti.
Jaz pa tebi tisto zajetno kuverto, ki ti jo daje Kasimbhai.
Sit sem tega.
Prav. Če se hočeš bolje počutiti,
se povaljaj po svoji veliki postelji denarja, Linbaba.
Prabhu, ves džopadpati je prispeval,
ker mislijo, da bom denar porabil za zdravila.
Kdo ne, če ne ti?
Khaderbhai plačuje.
To je zelo slabo. Zelo slabo.
Lin, tega ne smeš nikomur povedati, ker te bo Kasimbhai napodil iz Sagar Vade.
Ta denar bi morali ljudje dobiti nazaj. -Ne.
Samo še v večjih težavah boš.
Ljudje te imajo radi. Potrebujejo te, hočejo, da ga imaš. Prosim.
Ne izpostavljaj se in obdrži denar, šef.
To je laž. -Ni. Samo...
Poveš ne.
Sprejeti moraš posledice.
Te pa so, da vsi ostajajo srečni,
ti pa moraš živeti s preveč denarja.
Odnesi nekaj te hrane Parvati...
...in jo pozdravi.
Lin, prosim te. Njeni me že zdaj dovolj sovražijo.
Neporočena ženska se ne sme pogovarjati
s čednim neporočenim fantom, kot sem jaz, še zlasti ne v lepem večeru.
Zato tudi ti nocoj spiš tukaj.
Koliko pravil!
Ne smem biti sam z ženo nekoga drugega in tudi z neporočeno žensko ne.
V bistvu z nobeno.
Čudi me, da je tu toliko otrok.
Nisem rekel, da prenoči tam. Samo pozdravit jo pojdi.
To ni mogoče, Linbaba.
Parvati je sama, jaz pa ne morem biti z njo, čeprav si jo zelo želim.
Namesto tega sem v tej majhni kolibi s tabo.
Toda gospa Karla je sama in tam te ne ovirajo nobena pravila.
In ti zavidaš meni?
Jaz zaradi teh okoliščin nocoj ne morem imeti seksi časa.
Zmedel si me.
Praviš, naj grem seksat, ali bi rad bil sam, da si ga boš vrgel na roko?
Tu smo sami prijatelji, Linbaba. Vseeno mi je, če nisem sam.
Potem pa res moram drugam.
Lin Ford je pred vrati.
Odidi.
Lin te ne sme videti.
Pozneje bova končala.
Khaderbhai.
Igraš? -Ne. Pojma nimam, kaj je to.
Naučil te bom.
Mogoče kdaj drugič.
Khaderbhai, hvaležen sem za vso vašo pomoč,
vendar vam moram vse odplačati.
Od zdaj se bom znašel sam.
Te je kdo poslal, da mi to poveš?
Ne. Ni jim bilo treba. Sagar Vada ima svoja pravila.
Če hočem živeti tam, jih moram spoštovati.
Samo po blatu se znajo valjati.
Edino pravilo je, da radi trpijo.
Abdulah, oblik trpljenja je več.
Eno občutimo mi, drugo prizadenemo drugim.
Če si dovolj močen, ti ni treba trpeti.
Mogoče je prava moč, da prostovoljno trpiš za druge.
G. Lin si je prišel otežit življenje. Je zato šibek?
Ne. Imam ga za brata, a je zmešan zahodnjak in pravila zanj ne veljajo.
Trpljenje je lahko oblika jeze.
Pridušamo se nad krivdo in krivico
in nekateri se čutijo dolžne prenašati trpljenje ne glede na posledice.
Tak človek je resnično srečen le, ko trpi za druge. Junakovo prekletstvo.
Zdaj pa imaš. Ta pogovor bo zelo dolg.
Raje vzemi denar in odidi.
Žal ne morem.
Spoštujem tvojo odločitev.
Samo v Sagar Vadi sem ti želel pomagati.
Če ti bom še lahko v pomoč, so moja vrata vedno odprta.
Hvala, Khaderbhai. -Uživam v najinih pogovorih, Lin.
Upam, da lahko ohraniva vsaj prijateljstvo.
Tega bi bil nadvse vesel. -Dobro.
Moj saab bo kmalu tu.
Lindsay.
FORD, LINDSAY, NOVA ZELANDIJA ŠT. POTNEGA LISTA: R 22624-788
Si vedela, da je v Sagar Vadi prepovedano,
da je moški zvečer sam z neporočeno žensko?
Kaj počneš tukaj?
Pogrešal sem te.
Zakaj si mi odprla?
Vstopi.
Pojdiva. Domov te bom odpeljala.
Ne morem je pustiti same.
To ni tvoje delo. V lokalu delaš.
Parvati, iz naših težav vodi samo ena pot!
Parvati.
Vse, kar počneš za kliniko,
počneš na račun svojih sorodnikov.
Tega ne počnem za kliniko. To počnem zase.
Počutim se kot Alica.
"Oh, nora si. Prismojena.
Popolnoma zmešana.
Ampak zaupal ti bom skrivnost. Vsi najboljši ljudje so."
Odlično, Lin. Preveč pameten si.
Bo zaradi tega obiska neko čedno dekle v slumu ljubosumno?
Kaj?
Ne.
Nehati moram poslušati Didierja.
Misli, da v slumu vztrajaš samo zaradi seksa.
Kaj? Niti zaradi ljubezni ne? Le seksa?
Ljubezen sovražim.
Karla, ljubezni ne moreš sovražiti.
Zakaj ne?
Kako oholo je od nekoga pričakovati, da ti bo vračal ljubezen.
Nebesa so kraj, kjer so vsi srečni,
ker nikomur ni treba nikogar več ljubiti.
Če ljubezen ni nič vredna...
Kaj pa je?
Moč. Nasprotje ljubezni.
Barbarka si.
Zakaj si prišel v Bombaj?
Moj izvirni greh.
Razkril ti ga bom, če boš ti meni svojega.
Potem pa mi ne povej.
Mogoče ti hočem.
Morda hočem komu povedati resnico.
Komu, ki mu zaupam.
Morebitni prijateljici.
Sva prijatelja?
Odprla sem ti, čeprav to ni bilo pametno.
Heroinski odvisnik sem bil.
Rabil sem denar, zato sem oropal banko.
Neki policaj je umrl.
Nisem ga ubil jaz, sem pa bil vpleten.
Zaprli so me.
In potem sem pobegnil.
Na vso moč sem bežal, da sem prišel sem.
Zakaj sem?
Vedno sem želel sem.
Za to je bil tisti denar.
Rekel sem si, da lahko vseeno pridem.
Da vse pustim za sabo.
Tega podatka bo vesel vsak policaj. Verjetno so razpisali nagrado.
Zdaj morava biti prijatelja.
Odločaš o mojem življenju.
Ne oglasi se.
Sem dobila Bolnišnico sv. Hilde v Bombaju?
Tako je.
Uša? -Ja.
Tu Susan Reeves z urada za potne liste v Aucklandu.
Preverila sem številko potnega lista. Je res prava?
R 22624-788. Lindsay Ford.
Še vedno je v komi. Ni videti dobro.
Vsaj njegovi družini lahko povemo, da ga ne bo domov.
To gotovo vedo. Lindsay Ford je mrtev šest let.
Utegnete še minutko? Moj nadrejeni bi govoril z vami.
Seveda.
Mrtvečev potni list uporablja.
Ko sem imela 12 let, se je moj oče ustrelil.
Jaz sem ga našla.
Njegovi možgani so bili na dokumentih o bankrotu.
Odraščala sem bogata, prepričana o dvojem.
Da sem preskrbljena in da me ima oče neizmerno rad.
Izkazalo se je, da sem se motila glede obojega.
Od vsega, kar je sledilo, me je najbolj mučilo to,
zakaj mu nisem dovolj pomenila, da bi ostal živ.
Samovšečno sem si govorila, da mu pomenim največ na svetu.
Nisem mu.
Rad je imel to, kar je bil, in kar so o njem mislili drugi.
V solzah sem zaspala
pri vsakem sorodniku, h kateremu so me porinili,
in se spraševala, zakaj ni ostal z mano...
Zakaj mu ni bilo dovolj, da me ima rad.
Nisi bila ti kriva.
Vem. Občutek krivde muči tebe, ne mene.
Očitala sem mu, da je zavrgel mojo ljubezen.
To je hujše od občutka krivde.
In preprostejše.
Če v vsakem vidiš le slabo, laže ostaneš odmaknjen.
Vprašal si, kaj hočem.
Nikoli več nočem biti od koga odvisna.
To je vse.
Zveni osamljeno.
"Oče in mama te zajebeta. Morda ne načrtno, ampak te."
"Napolnita te s svojimi napakami."
"In jih za dobro mero še nekaj dodata."
Ko sem bil nazadnje po policijski uri s tabo...
Policaji so me preganjali.
Potem pa bolje, da ostaneš, če hočeš.
Ne morem.
Lahko bi.
Ni tako preprosto.
Lahko si na kavču.
PO ROMANU SHANTARAM GREGORYJA DAVIDA ROBERTSA
Prevedla Polona Mertelj