Vai manas acis melo? Vai tas ir rēgs?
Nē, tas ir gora, kurš visu vajadzīgo atrod graustu rajonā.
Slava varonim, kurš atgriezies.
Dzērienus! Mums vajag dzērienus.
Sveiks, Lin. Kā tev iet? -Kā tev klājas?
Apsēdies.
Sveika.
Pats sveiks.
Kā tev šķita?
Kvalitāte bija laba. Domāju, varam turpināt biznesu.
Varat dabūt lielāku svaru?
Ei, varam dabūt, ko vien vēlies.
Zināju, ka varu tev ticēt, Lisa. Mans Bombejas talismans.
Ei, gora maukas te nedrīkst nākt.
Viņa vairs to nedara.
Un nesauc viņu par mauku!
Tev viņai jāatvainojas.
Mana vaina, jaunkundz.
Neuztraucies par to. Viss ir labi. Ir labi, ir labi.
Paldies.
Salute.
Zini Borsalino testu? -Nezinu.
Nu, Borsalino ir augstākās kvalitātes apģērba gabals, ko daudzi uzskata
par izcilāko jebkad izgatavoto džentlmeņa galvassegu.
Zini... -Vienkārši cepure?
Tā, īstu Borsalino cepuri testē tā,
ka sarullē to ciešā caurulītē un izvelk cauri laulības gredzenam.
Ja tā pēc šī pārbaudījuma nav saburzīta
un ieņem atpakaļ sākotnējo formu, tā ir īsta...
Borsalino. -Borsalino.
Tā, Bombeja un tavs graustu rajons ir sarullējuši tevi caurulītē,
un nu viņi tevi velk cauri laulības gredzenam,
lai redzētu, vai tu esi lietaskoks vai ne.
Vai esi lietaskoks?
Kā tu domā? -Es domāju, ka Didjē ir piedzēries.
Labi. -Hei, Lin.
Lisa, sasodīts. Tu lieliski izskaties.
Paldies. -Vai tu...
Man iet labi. -Jā?
Labāk nekā labi.
Es gribēju apsveicināties un pateikties par pirmo dienu
un ka dabūji laukā no Pils.
Nezinu, ko es bez tevis būtu darījusi.
Lai vai kā, tas man daudz nozīmēja, un es to nemūžam neaizmirsīšu, tāpēc es...
Labi.
Tiešām tautas varonis.
Borsalino cepure, ja būtu to redzējis. -Nomierinies.
Man jāiet. -Ko? Nāc. Piesēdi ar mums!
Labi.
Tad tu vēl esi te, ko?
Acīmredzot.
Atradi kādu citu, kuru vainot savās problēmās?
Vai arī tu beigās par viņu apžēlojies?
Diez vai tā ir tava darīšana.
Ei, Lins atradis jaunu dzīvi Sāgarvadas graustu rajonā.
Es dzirdēju par to. -Tu...
Tas izskaidro to smaku.
Laikam, ja gribi justies liels vīrs, vislabāk ir dzīvot starp punduriem, ne?
Diez vai tev jāšaubās. Domāju, tu to zini.
Jo katru dienu, kad pamosties un paskaties spogulī,
tu pārbīsties, ka pretī raugās kaut kas sīks.
Kāds, kurš nevienam nav vajadzīgs. Un tev taisnība, draugs.
Salīdzinot ar tevi, cilvēki, ar kuriem es dzīvoju, ir kā sūda Kingkongs.
Tev vajadzēja nozust, kad bija tāda iespēja.
Kas par diršļaku.
Jā, uzmanies. Viņš neaizmirsīs to, ko nupat izdarīji.
Es ceru.
Dzērienus!
Nevar no visa atteikties reizē.
Mums te vajag atskaņotāju. Tad mēs varētu dejot.
Vai tu ar Linu klausījies plates, kad viņš ieradās tevi glābt?
Ko vēl jūs darījāt?
Ko tas nozīmē? Tu esi greizsirdīgs?
Uz ko? Mani un Linu?
Esmu greizsirdīgs uz tevi un ikvienu.
Lins met acis tikai uz Karlu. Tici man!
Man patika, ka tu mani šovakar aizstāvēji. "Viņa vairs to nedara."
Zini, kad tu to pateici, es pirmoreiz atskārtu, ka tā ir patiesība.
Ved mani uz gultu!
Nu, klau, nevar viņus vainot.
Visa sistēma ir tāda, it kā viņi neeksistētu.
Zin, pat ārsti valsts slimnīcās grib kukuli.
Tas ir tāds murgs.
Tie nabaga cilvēki vienkārši atgriežas mājās nomirt,
ja es kaut ko nedaru.
Man ir sakari medicīnas preču melnajā tirgū.
Nu mana būda izskatās kā sūda aptieka.
Es nejokoju.
Dodiet vēl nedēļu, un man būs sava ātrā palīdzība.
Sāgarvadas Ātrās palīdzības kompānija.
Ak, Lin, tava seja iemieso
ideālistisku apvainojumu - tik perfektu,
ka es gribu to paturēt atmiņā.
Tādas lietas te ir tik retas, ka būtu rūpīgi jāsaglabā.
Arre, mēs domājām, ka pa taisno aizdevies uz Vārānasī smēķēt charas.
Bet tu esi te, glāb dzīvības un kakā līcī.
Es vienkārši to daru. -Tas ir neticams stāsts.
Vai esi kādreiz ko tādu dzirdējusi?
Nevarētu gan teikt.
Lin, tu dari ļoti apbrīnojamu lietu.
Nē, es vienkārši biju tur, zin?
Apreibis no viskija un savas atpestīšanas vīzijas,
es biju aizmirsis, kas īstenībā esmu.
Bēglis, kuram jāpaliek nemanāmam.
Linbaba! Linbaba!
Dakteri Lin!
Labrīt!
Nāc laukā, Linbaba!
Labrīt! Labrīt!
Nāc laukā, Linbaba!
Labi. Labi, es nāku.
Linbaba, beidzot esi pamodies.
Ļoti labi, ļoti labi. Šodien ir pārtikas produktu diena. Ņem.
Linbaba, ņem, ņem.
Ak vai...
Lina kungs, mums kā pilsoņiem, bastiwale, tomēr ir kādas tiesības.
Tiesības vēlēt, tiesības uz pārtikas devām un, protams, tiesības maksāt nodokļus.
Bet, Linbaba, tu īsti neskaities cilvēks, tāpēc tu neko no tā nedabū, a?
Bet mums nevajag labdarību. Tu tagad esi viens no mums.
Un tāpēc tad, kad dabūsim pārtiku, to dabūs arī ārsts, a?
Paldies, paldies.
Arre, dod vēl.
O nē. Nē. -Vari paņemt, na?
Vari ņemt visu, ko vēlies.
Paldies. -Kartupeļus, rīsus.
Aizsūtīsim jums krūzi tējas.
Lins nav šejienietis. Glābj dzīvības. Domāju, tas varētu būt ļoti labs stāsts.
Domāju, tev tas jāpiedāvā redaktoram.
Kāds būs virsraksts? "Gora tūrists ierodas ar plāksteriem"?
Virsraksts ir: "Aizveries, Nišant, un padomā nopietni,
vai arī piedāvāšu šo stāstu citur." -Jūtīga. Labi, piedod.
Viņš strādā par velti
un nesaņem pilnīgi nekādu atbalstu no mediķu kopienas.
Viņš kaunina sistēmu, kas pelnījusi tikt kaunināta.
Tu piespēlē to graustu ārstu kā laikraksta naglu?
Jā. Tas piesaista uzmanību un rada pārmaiņas.
Man pieriebies smaidīt un flirtēt par uzpūstiem filmzvaigžņu aprakstiem.
Tie ienes naudu, yaar. -Tā nav žurnālistika, yaar.
Negribu to darīt. -Ambiciozi.
Tā ir problēma?
Vai lienu augstākā līgā, Nišant?
Varbūt man tā vietā vajag radīt bērnus?
Jā.
Ko? Man vajag radīt b...
Jā, manam redaktoram tas varētu patikt. Es ar viņu parunāšu.
Bet strikti kā ārštatniece.
Lai ir skaidrs, es tev nepiedāvāju avīzē darbu.
Un nebūtu tavs boss.
Un pēc taviem noteikumiem mēs vēl varam iet vakariņās.
Un ja nu es atteiktos?
Aiznesīšu viņam stāstu, bet atzīmēsim zināšanai,
ka, manuprāt, kaut kam kopīgam, piemēram, profesijai,
būtu jābūt stimulam, lai satiktos, nevis atbaidītājam.
Labi. Vakariņas.
Tajā vakarā, kad man būs ērti.
Vai rītvakar būtu ērti?
Vēlaties dzērienu?
Atvainojiet.
Ministr Pandej.
Apsveicu.
Paldies, kundze.
Gribēju ar sevi iepazīstināt. Abdels Kāders Kāns.
Priecājos. Protams.
Ministr Pandej, jūsu priekšgājēja nāve man bija liels zaudējums. Liels zaudējums.
Traģēdija.
Es daudzus gadus atbalstīju viņa politisko karjeru,
jo biju pārliecināts par viņa vēlmi darīt labu Kolabas ļaudīm.
Rīkoties daudzu interesēs, nevis dažu.
Protams. Mēs kalpojam, lai tas patiktu cilvēkiem.
Un cilvēku patika var mainīties no viena untuma.
Būt politiķim ir riskanti.
Jūsu rokās ir tikai tik daudz varas, cik cilvēki jums dod.
Un to, ko viņi jums iedod, viņi var atņemt.
Jā, ticiet vien graustiem.
Paldies, ka atnācāt.
Es ļoti gribēju jūs satikt aci pret aci.
Līdz nākamajai reizei.
Viņš ir nopirkts un pārdots.
Es cerēju, ka Karlas jaunkundze būs nodevusi to ziņu.
Nodeva. Bet es gribēju ministram nodot citādu ziņu.
Un ar ko tu viņam draudēji? Ar Sāgarvadas balsīm?
Domā, vari iegūt cilvēku atbalstu ar savu drauģeli dakteri?
Es no tevis gaidīju vairāk, Kāderbaj.
Te ir Indija, kur visu nosaka darma.
Un mēs ar tevi abi zinām,
ka Sāgarvadas ļaudīm būs teikšana par viņu likteni.
Balsu nodošana neko nenozīmē, ja man pieder iecirknis, kas tās saskaita.
Kāds draugs jautā pēc tevis.
Neviens nezina, kāpēc.
Man tas nepatīk.
Tieši tā, brāl.
Pa taisno no rūpnīcas. Nav kāda no tām sūda grabažām.
Par ko tu runā?
Tas ir tev.
Viņš to nopirka dakterim Linam.
Viņš ir Kādera vīrs.
Draugs, nevaru to pieņemt.
Bandīts.
Vai neesam brāļi? Vai neizglābām viens otra dzīvību?
Tu neproti braukt?
Es protu braukt.
Es sāku domāt - tas tāpēc, ka tev bail.
Pat puika redz. Ei, kā tev liekas, puis? Viņam bail?
Jā.
Lin, tev jāpieņem šis mocis.
Es varu labāk izlietot savu laiku nekā būt par tavu zāļu kurjeru.
Saproti? Ja to pieņemsi, tā pasniegsi dāvanu man.
Ko tu domā, Ravī?
Testa braucienu?
Gribi braukt, Ravī?
Kopš aizgājām, neesi bildusi ne vārda.
Kāpēc tu gribi, lai Valīds domā, ka Lins Fords ir daļa no tava plāna?
Nu, zogot no kāda kabatas, ir svarīgi novērst uzmanību.
Vai tāds bija tavs plāns attiecībā uz viņu?
Kas es esmu, lai spētu tik pamatīgi pārvaldīt likteni un sekas? Dievs?
Nē. Lins ir Sāgarvadā pats savu iemeslu dēļ.
Mēs esam vienojušies tikai par zāļu biznesu.
Lins tur ir tikai mūsu dēļ, tā dēļ, ko liku viņam izdarīt.
Zū aizsūtīja pie viņa uz Sāgarvadu slepkavu, un viņi izraisīja ugunsgrēku.
Kāds nomira. Lins sevi par to vaino.
Viņš tev to visu pastāstīja?
Tā nav kāda nejauša saruna ar vīru, kurš tev vispār nerūp.
Ko vēl jūs runājāt?
Neko svarīgu.
Tu aizgāji pie Lina noskaidrot, vai pastāstīs vairāk par mūsu tikšanos
nekā es.
Vai pastāstīja? -Nē.
Gribi, lai pastāstām viņam patiesību, kā mēs visi esam saistīti?
Tam jau ir par vēlu.
Es tikai negribu, ka vēl kāds cieš.
Esmu ar mieru piekrist,
ka neviens no mums vairs nešķērsos Lina ceļu, ja tu arī esi ar mieru.
Ja viņš izlems palikt Sāgarvadā, lai.
Citādi mēs abi turēsimies pa gabalu.
Nedomāju, ka tam puisim tu īpaši patīc.
Vai arī pārāk patīc.
Jā, viņš ir pimpis.
Un tas puika Ravī. Protams, ka arī viņam tu nepatīc.
Vai tāpēc tu esi ārsts graustu rajonā? Lai cilvēkiem tu patiktu?
Tur cilvēkus laimīgus dara mazumiņš.
Kas darīs laimīgu tevi, Lin?
Tas ir garš saraksts.
Ja es varētu atkost Karlu, tas jau būtu kaut kas.
Karlu?
To sievieti, kura mums tovakar pienāca klāt klubā.
Kas tev tur ar viņu notiek?
Pastāsti tu man, draugs!
Tā sieviete ir mistērijā iepīta mīkla, kas ietīta noslēpumā.
Viņa grūž mani prom, tad velk klāt.
Ignorē mani, tad saka: "Nepazūdi!"
Ko lai es ar to daru?
Es teiktu - nepazūdi.
Vienkārši? Tik vienkārši? -Tieši tā.
Jauki.
Mauricio, draugs, kā gāja STS klīnikā?
Palīdzēja tev?
Antibiotikas ir brīnišķīga lieta.
Man nav saprotams, kā tu kādam varētu nepatikt.
Atslābsti.
Te viņi neko nevar darīt. Tāpēc viņi ir tik bravurīgi.
Tu esi Rafiks, vai ne?
Klau, par to dienu.
Saprotu, kāpēc tu varētu būt nikns par to
un varētu kārot pēc mazas atmaksas vai kā tāda.
Bet klau, esmu neitrāls kā Šveice.
Esmu tikai puisis, kurš nevarēja ļaut diviem citiem nogalināt vienam otru
gaišā dienas laikā.
Tas arī viss. Nekāda naida, jā?
Es izglābu tev dzīvību. Ja es nebūtu tur bijis, tevis nebūtu.
Nē, nebūtu viņa.
Tev jābrauc prom no Bombejas, pirms notiek kas slikts.
Jā, tā cilvēki man saka.
Paklau, es nopietni. Es negribu ar tevi lekties.
Par vēlu. Tu izvēlējies pusi, dakterīt.
Nepareizo.
Nu labi.
Mēs braucam prom.
Bet es negribu.
Ja negribi mājās iet kājām, kusties!
Tu paliksi?
Tu mani pazīsti. Es gribu papildporciju.
Esi uzmanīgs!
Ei, kā iet, Džitendra, Ratna?
Ravī?
Izdarīji darbus? -Kādus darbus?
Ravī, ātri.
Jā, kungs. Eju.
Varam aprunāties?
Protams. Protams, nāciet iekšā.
Gribat apsēsties?
O, nē. Es tikai atnesu šo savākto naudu.
Par ko? Jūs jau man tik daudz sadevāt.
Nē, Lina kungs. Tā ir mūsu maksa par jūsu veikto darbu.
Šī nauda, šī ir precēm, kas jums jāpērk.
Labi.
Klau, Lina kungs,
tas, kur jūs dabūjat savas zāles, ir jūsu darīšana.
Bet mums, šejienes ļaudīm, jāmaksā savā veidā.
Es redzu, ka runājat ar Kādera vīru.
Es dzirdu, ka viņš jūs sauc par brāli.
Jums nevajag tādu brāli.
Brālība ir tepat, šajā jhopadpatti.
Ja būs divi brāļi, būs konflikts.
Mums te nekā daudz nav,
bet mēs arī neesam parādā.
Un tas ir mūsu spēks.
Zāļu apmaksāšanai jābūt mūsu nastai, Lina kungs,
lai tas nekļūtu par parādu jums vai kādam citam.
Labi.
Salaam alaikum.
Alaikumu assalam.
Zināju, ka viņam taisnība
un, ja gribu palikt šajā vietā,
jādzīvo pēc viņu likumiem.
Es finansēju šo skolu.
Te nevienam bērnam nav vecāku.
Nenoliegšu to, kā pelnu naudu,
bet vai tas ir tik svarīgi kā tas, ko es ar to daru?
Tiesa un policija teiktu, ka jā.
Tas tāpēc, ka mūsu likumi koncentrējas uz to, cik daudz grēkā ir nozieguma.
Man svarīgākais ir, cik noziegumā ir grēka.
Es nepelnu naudu ar prostitūciju, narkotikām.
Nenodarbojos ar bērnu, sieviešu kontrabandu.
Visi pārējie grupējumi to dara, tāpēc esmu neizdevīgākā stāvoklī.
Tāpēc man ir jāinvestē nevis grēkā, bet cilvēkos.
Jāpalīdz viņiem augt, un tad varbūt kādreiz es plūkšu augļus.
Tad es esmu viena no tavām iesētajām sēklām.
Vai tu plūc cerētos augļus?
Mani skumdina tas, kur mēs ar tevi esam.
Tu esi ļoti atšķirīga. Domāju, ka tu to zini.
Man nav bērnu, bet šajā pasaulē tu esi mana meita,
ja arī tu piekrīti.
Lai gan es nekad neizlikšos par tādu tēvu, kādu meitai vajag.
Tu man esi devis vairāk nekā mans tēvs.
Man ļoti žēl.
Kad es iepazinos ar Rudžulu, viņš gribēja Bombeju padarīt labāku.
Bet vara un nauda viņu mainīja.
Es to neredzēju, līdz tu man pateici.
Bet tagad es uztraucos, ka tu nožēlo savu soli.
Jūtu, ka esmu pārāk dziļos ūdeņos.
Nespēju kontrolēt. Man tas nepatīk.
Tāpēc tev vienmēr sev jājautā,
cik noziegumā ir grēka - tev, nevienam citam.
Un, ja tavai dvēselei tā ir pārāk smaga nasta,
tad tev jāiet prom.
Tevi, mani, Abdullu, pat Linu Fordu dzen
nāve, kuru mēs mainītu, ja spētu.
Un tas izejas punkts ir iededzināts mūsu sirdīs,
un ar prātu nevaram atbrīvoties.
Tad mūsu ceļš ir izlemts. Nevaram to mainīt...
Nē, nē. Varam. Mums tas jādara.
Es tevi mīlu, Karla, ir man uz to tiesības vai nav.
Tāpēc es teikšu vēlreiz.
Ja tu gribi izvēlēties citu ceļu,
tas neietekmēs mūsu attiecības.
Palīdzi man te!
Es apklāšu tās vietas, ko jūs apskatījāt.
Viņai būs šovakar jāpaliek te, līdz šī sistēma iztecēs.
Viņa to negribēs. Vismaz ne divatā ar jums.
Es zinu.
Tāpēc tev būs jāpaliek ar viņu.
Es iešu pie Prabū.
Tev šis padodas, Pārvatī.
Domāju, es to gribētu veikt kā īstu darbu.
Jā, tur vienmēr vajag labus cilvēkus. Tev jātiecas pēc tā.
Tas nav viegli šejienes meitenei.
Kavita, ko tu te dari?
Tas, par ko tu tovakar runāji, lika man aizdomāties, kā varētu palīdzēt.
Palīdzēt kam?
Tavam šejienes ārsta darbam, cīņai, ko esi uzņēmies.
Tas, ko dari, piesaistīs daudz uzmanības.
Tas, ka tev tas jādara tāpēc, ka neviens cits to negrib.
Lin, manuprāt, tavs darbs ir brīnišķīgs,
bet īstām pārmaiņām vajag politisku gribu.
Visvieglāk to var panākt, nopublicējot tevi uz pirmās lapas.
Nē. Nekādā gadījumā.
Pie velna.
Kavita, es nevaru. Piedod.
Kā būtu, ja es parunātu ar kādiem pacientiem, ko?
Nofotografētu tevi darbā.
Hei! -Nekāda stāsta nav, skaidrs?
Tu visu izpostīsi.
Bļāviens, ko tu dari?
Vai skaidrs?
Būtu skaidrāks, ja tu pateiktu, kāpēc.
Kāpēc tu negribi, lai par to stāsta?
Tas nekas nav. Tiešām. Es...
Piedod. Man nevajadzēja tā darīt.
Ja ir kādi zaudējumi, es samaksāšu.
Neuztraucies par to. -Nē, Kavita.
Kavita.
Mana sirds dauzījās, kad atskārtu, cik trausla ir mana brīvība.
Viena publiska fotogrāfija varētu mani aizsūtīt atpakaļ uz cietumu.
Pārvatī.
Pā...
Pārvatī, o, Pārvatī,
o, meri Pārvatī.
Sveiks.
Lūdzu, neizbojā manas priecīgās domas, labi?
Tava seja ir ļoti...
To ieraugot, bērni raudātu.
Man bija smaga diena, Prabū, draugs.
Šķiet, lai ko es daru, viss aiziet šķērsām.
Es viņu pārāk mīlu, Linbaba.
Tu liec man just skaudību.
Jā, nu, man skauž par to lielo aploksni, ko tev iedeva Kāsimbajs.
Man no tā nelabi.
Labi. Lai tu justos par to labāk,
tu varētu, zini, vārtīties savā lielajā naudas gultā, Linbaba.
Prabū, viss jhopadpatti ziedo naudu,
jo viņi domā, ka es zālēm tērēju savu naudu.
Bet kurš tad?
Par tām maksā Kāderbajs.
Tā, ļoti slikti. Ļoti slikti, ļoti...
Lin, Lin, tu nekad nedrīksti nevienam stāstīt,
vai arī Kāsimbajs tev liks pamest Sāgarvadu.
Klau, tā nauda ir jāatdod cilvēkiem.
Nē.
Tā tu nonāksi vēl lielākās nepatikšanās.
Cilvēki tevi mīl, viņiem tevi vajag, grib tev dot naudu. Lūdzu, Linbaba.
Turi galvu noliektu un naudu kabatā, bos.
Tie ir meli. -Nav meli. Tikai...
Nepateikšana. -Nepateikšana.
Un tev jātiek galā ar sekām.
Un sekas ir tādas, ka visi ir laimīgi
un tev jādzīvo ar ļoti daudz naudas.
Varbūt aiznes no tā ēdiena Pārvatī
un apsveicinies.
Lūdzu, Lin. Nevajag vēl kādu iemeslu, lai viņas ģimene mani ienīstu.
Neprecēta sieviete nedrīkst viena runāt ar...
tādu izskatīgu, neprecētu puisi kā es, kur nu vēl skaistā, tumšā vakarā.
Tā paša iemesla dēļ, kādēļ tu šonakt guli te.
Tik daudz noteikumu.
Nevar būt kopā ar cita vīra sievu un ar sievieti, kura nav precēta,
un vispār ne ar vienu sievieti.
Esmu pārsteigts, ka te ir daudz bērnu.
Es nesaku, ka tev tur jāpavada nakts. Ej apsveicinies.
Tas nav iespējams, Linbaba.
Pārvatī ir viena, un nevaru būt ar viņu, lai gan es ļoti pēc viņas alkstu.
Tā vietā dalos savā mazajā būdiņā ar tevi.
Bet Karlas jaunkundze ir viena, un tevi neattur nekādi likumi.
Un tu jūti skaudību pret mani?
Tieši man šovakar nevar būt sekss šīs situācijas dēļ.
Esmu apmulsis.
Vai tu mani sūti pārgulēt vai arī gribi būt viens, lai masturbētu?
Te visi ir draugi, Linbaba. Man vienalga, vai esmu viens vai ne.
Tad man noteikti jābūt kaut kur citur.
Pie vārtiem ir Lins Fords.
Tev jāiet prom.
Lai Lins tevi neredz.
Pabeigsim šo vēlāk.
Kāderbaj.
Vai tu spēlē? -Nē, nav ne jausmas, kas tas ir.
Pačīsī. Es tev iemācīšu.
Varbūt citreiz.
Klau, es ļoti novērtēju visu, ko esat darījis, Kāderbaj,
bet man jāuzstāj uz to, ka es atdodu naudu.
Turpmāk es maksāšu pats.
Vai kāds tevi atsūtīja to man pateikt?
Nē. Nē, viņiem tas nebija jādara.
Sāgarvadā ir savi likumi.
Un, ja gribu tur dzīvot, tiem jābūt arī maniem likumiem.
Viņiem ir vēl kāds likums bez zemošanās un vārtīšanās sūdos?
Viņu vienīgais likums - viņiem patīk ciest.
Ir vairāk nekā viena veida ciešanas, Abdulla.
Tās, ko jūtam mēs, un tās, ko liekam just citiem.
Nav vispār jācieš, ja esi gana stiprs, lai to noraidītu.
Nu varbūt īstais spēks ir ciest par citiem, kad tev tas nav jādara.
Lins ieradās te darīt savu dzīvi grūtāku. Tev viņš šķiet vājš?
Nē. Bet, lai gan uzskatu viņu par brāli,
viņš ir traks rietumnieks un uz viņu likumi neattiecas.
Ciešanas var būt dusmu veids.
Mēs saceļamies pret netaisnību un negodīgumu,
un daži jūtas spiesti šīs ciešanas paciest,
lai kādas būtu sekas.
Tāds cilvēks ir patiesi laimīgs tikai tad, kad cieš par citiem.
Varoņa lāsts.
Tu to izdarīji. Šī saruna būs ilga.
Labāk ņem naudu un ej.
Diemžēl es to nevaru.
Un es cienu tavu lēmumu.
Es vēlos tikai palīdzēt tev un Sāgarvadai.
Un, ja es vēl kādreiz varēšu tev palīdzēt, manas durvis vienmēr būs vaļā.
Paldies, Kāderbaj. -Man patīk mūsu sarunas, Lin.
Es ceru, ka vismaz varēsim palikt draugi.
Es to ļoti vēlētos.
Labi.
Mans saab drīz būs.
Linzijs.
FORDS, LINZIJS - JAUNZĒLANDE PASES NUMURS - R 22624-788
LINZIJS
LINZIJS FORDS - JAUNZĒLANDE R 22624-788.
Vai tu zināji, ka Sāgarvadā ir praktiski aizliegts
nakts tumsā vīrietim būt kopā ar neprecētu sievieti?
Ko tu te dari?
Es skumu pēc tevis.
Kāpēc tu mani ielaidi?
Nāc iekšā.
Ejam. Atnācu vest tevi mājās.
Es nevaru viņu šonakt atstāt.
Pārvatī, šis nav tavs darbs. Tev jāstrādā mūsu tējnīcā.
Tikai vienā veidā varam tikt laukā no šīm grūtībām, Pārvatī.
Pārvatī.
Viss, ko dari klīnikas labā,
nāk par sliktu tavai ģimenei.
Es to nedaru klīnikas labā. Es to daru savā labā.
Esmu nonākusi Aizspogulijā.
"O, tu esi jukusi. Ķerta. Pilnīgi izkūkojusi prātu.
Bet atklāšu tev noslēpumu. Tādi ir visi labākie cilvēki."
Ļoti labi, Lin. Esi pārāk gudrs.
Vai tas, ka esi te, darīs kādu no smukajām graustu meitenēm greizsirdīgu?
Ko?
Nē.
Man jābeidz klausīties Didjē.
Viņš domā, ka tu paliec graustu rajonā tikai seksa dēļ.
Ko, pat ne mīlestības dēļ? Vienkārši seksa?
Es ienīstu mīlestību.
Nevar ienīst mīlestību, Karla.
Kāpēc ne?
Tā ir tāda augstprātība - mīlēt kādu un gaidīt pretmīlu.
Es domāju, ka debesis ir vieta, kur visi ir laimīgi tāpēc,
ka nevienam vairs neviens nekad nav jāmīl.
Nu, ja mīlestība nav laba...
kas tad ir?
Vara. Tā ir mīlestības pretstats.
Tu esi sasodīti nežēlīga.
Nu, kāpēc tu vispār esi te Bombejā?
Pirmatnējais grēks.
Parādīšu tev savu, ja parādīsi tavu.
Tad nestāsti man.
Varbūt gribu tev izstāstīt.
Varbūt gribu kādam izstāstīt patiesību.
Kādam, kuram uzticos.
Kādam, kurš, manuprāt, varētu būt draugs.
Vai esam draugi?
Es tevi ielaidu, lai gan saprāts teica, ka nevajag.
Es biju atkarīgs no heroīna.
Man vajadzēja naudu, tāpēc aplaupīju banku.
Nomira viens policis.
Es nenogalināju, bet sava loma bija.
Un mani ietupināja.
Un tad es izbēgu...
un, cik vien ātri varēju, traucos šurp.
Kāpēc šurp?
Vienmēr biju gribējis atbraukt.
Tam bija domāta tā nauda.
Tāpēc pārliecināju sevi, ka varu tik un tā braukt.
Visu pārējo atstāt aiz muguras.
Pasaki to informāciju jebkuram Bombejas policistam.
Droši vien var dabūt atlīdzību.
Tad tagad mums jābūt draugiem.
Mana dzīve ir tavās rokās.
Necel. Necel.
Vai Svētās Hildas slimnīca Bombejā?
Jā, tā ir.
Vai es runāju ar Ušu? -Jā.
Te Sūzana Rīvsa no Oklendas pasu nodaļas.
Es pārbaudīju pases numuru. Tiešām pateicāt man pareizi?
R 22624-788. Linzijs Fords.
Viņš joprojām ir komā, neizskatās labi.
Mazākais, ko varam - atrast viņa ģimeni un pateikt, ka viņš neatgriezīsies.
Viņi noteikti to zina, mīļā. Linzijs Fords jau sešus gadus ir miris.
Ja jūs mirkli uzgaidīsiet, ar jums grib runāt mans priekšnieks.
Protams.
Viņš izmanto miruša cilvēka pasi.
TOMS VEITSS CLOSING TIME
Kad man bija 12 gadu, mans tēvs nošāvās.
Es viņu atradu.
Smadzenes bija izšķaidītas uz bankrota veidlapu kaudzes.
Es augu bagātībā un droša par divām lietām.
Man nekā netrūka, un tēvs mani mīlēja vairāk par visu.
Izrādījās, ka kļūdījos abos jautājumos.
Un tajā visā, kas sekoja pēc tam, es nevarēju tikt pāri vienam:
kāpēc ar mani nepietika, lai viņš dzīvotu?
Biju bezrūpīga savā mīlestībā pret viņu
un pieņēmumā, ka viņš mīl mani vairāk par visu.
Viņš nemīlēja.
Viņš mīlēja to, kas un kāds viņš bija un ko cilvēki par viņu domāja.
Es mēdzu raudāt, līdz aizmigu, kurā nu radinieku mājā biju iemesta,
un jautāju, kāpēc viņš nevarēja manis dēļ palikt...
kāpēc nevarēja mīlēt mani un būt apmierināts?
Tā nebija tava vaina.
Es zinu. Tev patīk vaina, man ne.
Es vainoju viņu, ka aizmeta prom manu mīlestību.
Un vainošana ir smagāka par vainu.
Un tā ir arī vieglāk.
Ja pieņem par katru vissliktāko, ir viegli nesatuvināties.
Tu jautāji, ko es vēlos.
Es vēlos vairs nekad nebūt no kāda atkarīga.
Tas arī viss.
Izklausās vientulīgi.
"Tavs tētis, mamma tevi sadirš. Tā varbūt negrib, bet tā sanāk."
"Ar saviem trūkumiem tie tevi piepilda."
"Un piemet vēl ko īpašu tev domātu."
Zini, kad pēdējoreiz pēc tikšanās ar tevi biju ārā komandantstundas laikā,
man pakaļ dzinās policisti.
Tad laikam tev labāk palikt, ja vēlies.
Es nevaru.
Tu varētu.
Tas nav tik vienkārši.
Dīvāns ir tavā rīcībā.
PAMATĀ GREGORIJA DEIVIDA ROBERTSA ROMĀNS ŠĀNTARĀMS
Tulkojusi Laura Hansone