Bedrager mine øjne mig? Er det et spøgelse?
Nej, det er den gora, der finder det, han søger, i slummen.
Hej!
Hyld den hjemvendte helt.
Hej!
Drinks! Vi skal have drinks.
Hej, Lin. Hvordan går det? -Hejsa.
Sid ned.
Hej.
Selv hej.
Hvad synes du?
Det var god kvalitet. Jeg tror godt, vi kan lave flere handler.
Kan I skaffe større mængder?
Vi kan skaffe alt det, du vil have.
Jeg vidste, jeg kunne stole på dig, Lisa. Min Bombay-lykkebringer.
Gora, ludere må ikke komme herop.
Det er hun færdig med.
Og du skal ikke kalde hende luder.
Sig undskyld.
Min fejl, frue.
Tænk ikke på det. Det er helt i orden.
Tak.
Salute.
Kender du Borsalino-prøven? -Nej,
Borsalino er en beklædningsgenstand af den fineste kvalitet, som mange mener
er det ypperste inden for hovedbeklædning til herrer.
Ikke? -Så det er bare en hat?
Den prøve, man kan underkaste en ægte Borsalino-hat, går ud på,
at man ruller den stramt sammen og trækker den gennem en vielsesring.
Klarer den det uden at blive krøllet,
og folder den sig ud i sin oprindelige form, er det en ægte...
Borsalino. -Borsalino.
Bombay og dit slumkvarter har rullet dig stramt sammen,
og nu bliver du trukket gennem vielsesringen
for at se, om du er ægte eller ej.
Er du ægte?
Hvad tror du? -Jeg tror, at Didier er fuld.
Okay. -Hej, Lin.
Lisa, hold da kæft. Hvor ser du godt ud.
Tak. -Er du...
Jeg klarer mig godt. -Ja?
Bedre end godt.
Jeg ville bare lige sige tak for den første dag,
og for at du fik mig ud af Paladset.
Jeg ved ikke, hvad jeg skulle have gjort uden dig.
Det betød i hvert fald alt for mig, og det vil jeg aldrig glemme, så jeg...
Okay.
I sandhed en folkehelt.
Helt uden tvivl en Borsalino. -Rolig nu.
Jeg må gå nu. -Hvad? Sæt dig sammen med os.
Okay.
Så du er her stadig?
Tydeligvis.
Fandt du en anden at give skylden for dine problemer?
Eller forbarmede du dig over ham? -Det rager vist ikke dig.
Lin har fundet et nyt liv i Sagar Wada-slummen.
Det har jeg hørt. -Du...
Det forklarer lugten.
Hvis man vil føle sig stor,
er det nemmest at bo blandt dværge.
Det kender du vist alt til.
For hver morgen kigger du dig i spejlet
og er hunderæd for at se en lillebitte person derinde.
En, som ingen har brug for. Og med god grund.
Sammenlignet med dig er dem, jeg omgås, kraftedeme King Kong.
Du skulle være rejst, da du havde chancen.
Latterlige røvhul.
Pas på. Han glemmer ikke det, du lige gjorde.
Det håber jeg ikke.
Drinks!
Jeg kan ikke opgive alt på én gang.
Vi må få os en pladespiller. Så vi kan danse.
Hørte du plader sammen med Lin, da han havde reddet dig?
Hvad lavede I ellers?
Er du jaloux?
På mig og Lin?
Jeg er jaloux på dig og alle andre.
Lin har kun øje for Karla. Tro mig.
Jeg kunne godt lide, at du forsvarede mig. "Det er hun færdig med."
Da du sagde, gik det for første gang op for mig, at det passer.
Før mig ind i seng.
Man forstår dem jo godt. Hele systemet opfører sig, som om de ikke findes.
Selv lægerne på de offentlige hospitaler vil have baksheesh.
Det er fandeme for langt ude. De fattige stakler må bare tage hjem og dø...
...medmindre jeg gør noget ved det.
Jeg køber medicinsk udstyr på sortbørsen. Min hytte ligner et helt apotek.
Det passer.
Om en uge har jeg min egen ambulance.
Sagar Wada Ambulancetjeneste.
Lin, dit ansigt er selve billedet på så perfekt idealistisk forargelse,
at det skal brænde sig ind i min hukommelse.
Det er så sjældent her, at det bør blive bevaret.
Vi troede, du var taget direkte til Varanasi for at ryge charas.
I stedet er du her, hvor du redder liv og skider i bugten.
Det gør jeg bare. -Fantastisk historie.
Har du hørt noget lignende? -Det kan jeg ikke påstå.
Det, du gør, er imponerende, Lin.
Jeg var der bare, ikke?
Beruset af whisky og syner om min frelse glemte jeg, hvad jeg egentlig var.
En flugtfange, der skulle forblive usynlig.
Linbaba! -Linbaba!
Dr. Lin!
Godmorgen!
Kom ud, Linbaba!
Godmorgen!
Kom ud, Linbaba!
Okay! Jeg er på vej.
Linbaba, endelig er du vågen.
Glimrende. I dag er det rationsdag. Tag det.
Linbaba, tag det.
Mand...
Som borgere, mr. Lin, har vi bastiwale stadig nogle rettigheder.
Stemmeret, retten til rationer og naturligvis retten til at betale skat.
Men, Linbaba, som en ægte ikke-person får du ikke noget af det, vel?
Vi ønsker ikke velgørenhed. Du er en af os nu.
Så når vi får vores rationer, får lægen også, ikke?
Tak.
Giv noget mere.
Nej, nej. -Det kan du godt tage.
Tag, hvad du vil have.
Tak. -Kartofler, ris.
Vi sender en kop te til dig.
Lin kommer udefra og redder liv. Det kan blive en rigtig god historie.
Præsenter den for din redaktør.
Hvad er overskriften? "Gora- turist ankommer med plaster"?
Overskriften er: "Klap i, Nishant, og tag det alvorligt,
for ellers får en anden historien." -Nærtagende. Okay, undskyld.
Han arbejder gratis og får ingen hjælp fra sundhedsvæsenet.
Han udskammer et system, der fortjener at blive udskammet.
Vil du smide slumlægen på forsiden?
Ja. Noget, der vækker opmærksomhed og skaber forandringer.
Jeg er dødtræt af at smile og flirte for at lave dumme portrætter af filmstjerner.
Det giver omsætning. -Det er ikke journalistik.
Det er ikke det, jeg vil lave. -Du er så ambitiøs.
Er det et problem? Tænker jeg større, end jeg kan tillade mig, Nishant?
Skulle jeg hellere koncentrere mig om at føde børn?
Ja.
Hvad? Skulle jeg...
Ja, det kan være noget for min redaktør. Jeg taler med ham.
Men kun som freelancer.
Jeg tilbyder dig ikke et job på avisen.
Jeg bliver ikke din chef, så ifølge dine regler kan vi stadig spise middag sammen.
Og hvis jeg siger nej?
Jeg giver ham stadig historien, men bemærk,
at det at have eksempelvis et erhverv tilfælles
bør være en god begrundelse for at date nogen snarere end det modsatte.
Fint nok. Middag.
En aften, der passer mig.
Passer det dig i morgen aften?
Vil De have et glas?
Undskyld mig.
Minister Pandey.
Lad mig lykønske Dem. -Tak for det.
Jeg vil gerne præsentere mig. Abdel Khader Khan.
Mig en fornøjelse. Naturligvis.
Minister Pandey, Deres forgænger var... Det var et stort tab for mig.
Meget tragisk.
Jeg støttede hans politiske karriere gennem mange år,
fordi jeg vidste, at han ønskede at gøre det rette for Colabas befolkning.
At handle med øje for flertallets ve og vel, ikke et mindretals.
Naturligvis. Vi tjener i folkets interesse.
Og folkets interesser kan ændre sig med kort varsel.
Risikoen ved at være politiker.
Man har kun den magt, folket giver en.
Og det, de giver en, kan de også tage fra en.
Ja, hav tillid til slummen.
Tak, fordi De kom.
Jeg havde set frem til at møde Dem.
På gensyn.
Han er købt og solgt. Det budskab gik jeg ud fra, at miss Karla havde overbragt.
Det har hun. Men jeg havde et andet budskab til ministeren.
Hvad truer du ham med? Sagar Wadas stemmer?
Tror du, du kan vinde folkets velvilje med din lille læge?
Jeg forventede mere af dig, Khaderbhai.
Det her er Indien, hvor dharma regerer.
Vi to ved jo, at indbyggerne i Sagar Wada har medbestemmelse over deres skæbne.
Det hjælper ikke noget med stemmer, hvis jeg ejer det kontor, der tæller dem.
En ven spørger efter dig.
Ingen ved hvorfor.
Jeg bryder mig ikke om det.
Sådan, min bror.
Direkte fra fabrikken. Ikke noget brugt bras.
Hvad snakker du om?
Den er til dig.
Han har købt den til dr. Lin!
Han er Khaders mand.
Den kan jeg ikke tage imod.
En goonda.
Er vi ikke brødre? Har vi ikke reddet hinandens liv?
Kan du ikke køre?
Jeg kan godt køre.
Jeg begynder at tro, du må være bange.
Det kan ethvert barn se. Hvad siger du, knægt? Er han bange?
Ja.
Du skal tage imod kværnen, Lin.
Jeg har andet at se til end at køre efter medicin for dig.
Er du med? At du tager imod den, er din gave til mig.
Hvad siger du så, Ravi?
Prøvetur?
Vil du med, Ravi?
Du har ikke sagt et ord, siden vi kørte.
Hvorfor skal Walid tro, at Lin Ford er en del af din plan?
Når man er lommetyv, er det vigtigt med en afledning.
Var det hele tiden planen med ham?
Skulle jeg kunne styre skæbnen så nøje? Er jeg Gud?
Nej. Lin er i Sagar Wada af sine egne årsager.
Vores aftale omfatter udelukkende det medicinske felt.
Var det ikke for os og det, jeg fik Lin til at gøre, var han der ikke.
Zhou sendte en morder efter ham i Sagar Wada, og de var skyld i branden.
Der var en, der døde. Lin giver sig selv skylden.
Har han fortalt dig alt det?
Ikke just en henkastet samtale med en mand, du er ligeglad med.
Hvad talte I ellers om? -Ikke noget vigtigt.
Du ville høre, om Lin ville fortælle mere om sin tid i mit selskab, end jeg gjorde.
Gjorde han så det? -Nej.
Skal vi fortælle ham sandheden om, at vi alle er forbundne?
Det er allerede for sent.
Der må bare ikke komme flere til skade.
Jeg går gerne med til...
...at ingen af os længere blander os i Lins fremtid, hvis du også gør det.
Hvad så, hvis han vælger at blive i Sagar Wada?
Ellers holder vi os begge to på afstand.
Fyren derovre bryder sig vist ikke om dig. Eller også er han lidt for glad for dig.
Ja, han er et røvhul.
Og ham drengen Ravi. Jeg er sikker på, at han heller ikke kan lide dig.
Er der derfor, du er læge i slummen? For at få folk til at kunne lide dig?
En lille indsats kan glæde mange der.
Hvad kan glæde dig, Lin?
Der er en lang liste.
Det ville da være skønt at kunne greje Karla.
Karla?
Hende, der kom hen til os på klubben forleden.
Hvad er jeres historie?
Det må du nok spørge om.
Kvinden er et mysterium viklet ind i en gåde pakket ind i en rebus.
Hun skubber mig fra sig for så at trække mig til sig.
Hun ignorerer mig for så at sige: "Lad mig høre fra dig."
Hvad skal jeg stille op med det? -Lad hende høre fra dig.
Simpelthen bare det? -Bare det.
Fedt nok.
Maurizio, hvordan gik det på klinikken for kønssygdomme? Fik du ordnet det hele?
Antibiotika er en god opfindelse.
Jeg forstår ikke, at nogen ikke bryder sig om dig.
Rolig.
De kan ikke gøre noget her. Det er derfor, de er så modige.
Rafiq, ikke?
Angående forleden, så kan jeg godt forstå, hvis du er sur
og godt kunne tænke dig at få hævn eller sådan noget.
Men jeg er Schweiz.
Jeg kunne ikke lade to fyre dræbe hinanden ved højlys dag.
Ikke andet. Du bærer ikke nag, vel?
Jeg reddede dit liv. Havde jeg ikke været der, sad du ikke her nu.
Nej, det gjorde han ikke.
Forlad hellere Bombay, før du kommer galt af sted.
Det siger folk hele tiden.
Jeg mener det. Jeg er ikke ude på ballade med dig.
Det er for sent. Du har valgt side, lægemand.
Den forkerte.
Godt.
Nu går vi. -Jeg har ikke lyst til at gå.
Medmindre du vil gå hjem, så er der afgang.
Bliver du her?
Du kender mig. Jeg skal have en omgang mere.
Pas på.
Hej, Jitendra og Ratna.
Ravi?
Er dine pligter klaret? -Hvilke pligter?
Ravi, nu.
Ja. Jeg gør det nu.
Kan vi tale sammen?
Ja da. Kom indenfor.
Vil du sidde ned?
Nej, nej. Jeg har bare lavet en indsamling.
Til hvad? I har allerede givet mig alt for meget.
Nej, mr. Lin. Det er vores betaling for det arbejde, du udfører.
De her penge er til det udstyr, du skal købe.
Okay.
Mr. Lin, hvor du får medicinen fra, er din egen sag.
Men vi, der bor her, betaler selv for tingene.
Jeg så dig tale med Khaders mand. Jeg hørte, at han kaldte dig "bror."
Sådan en bror har du ikke brug for.
Broderskabet finder du lige her i jhopadpattien.
At have to brødre fører bare til konflikter.
Vi har ikke meget her,
men vi skylder heller ikke noget. Det er vores styrke.
Udgiften til din medicin bør være vores byrde, mr. Lin,
så den ikke ender som vores gæld til dig eller nogen andre.
Okay.
Salaam alaikum.
Alaikumu assalam.
Jeg vidste, han havde ret, og ønskede jeg at blive der,
måtte jeg følge deres regler.
Jeg finansierer skolen.
Ingen af børnene har nogen forældre.
Jeg kan ikke nægte, hvad jeg tjener penge på,
men er det lige så vigtigt, som hvad jeg bruger dem på?
Det vil domstolene og politiet mene.
Fordi vores love fokuserer på, hvor forbryderisk synden er.
For mig er det vigtige, hvor syndig forbrydelsen er.
Jeg tjener ikke penge på prostitution og stoffer.
Jeg smugler ikke børn og kvinder.
Det gør de andre syndikater, og det stiller mig ufordelagtigt.
I stedet for at investere i synd investerer jeg i mennesker.
Jeg hjælper dem frem i livet. Måske kan jeg før eller siden høste frugten af det.
Så jeg er et af de frø, du har sået.
Får du den frugt, du havde håbet på?
Det gør mig trist til mode, at det er her, vi to står.
Du er meget anderledes. Det ved du vist godt.
Jeg har ingen børn, men i denne verden er du som en datter for mig,
hvis du vælger at være det,
om end jeg aldrig vil foregive at være den far, en datter skal have.
Du har givet mig mere, end min egen far gjorde.
Jeg beklager dybt.
Da jeg mødte Rujul første gang, ville han gøre Bombay til et bedre sted.
Men magt og penge ændrede ham. Det kunne jeg ikke se, før du viste mig det.
Men nu er jeg bekymret for, om du fortryder det.
Jeg føler mig overvældet. Jeg bryder mig ikke om at have mistet styringen.
Derfor skal du altid spørge dig selv,
hvor syndig forbrydelsen er i dine øjne. Ikke i andres.
Hvis din sjæl ikke kan bære det, må du trække dig.
Du og jeg, Abdullah, ja, selv Lin Ford, er drevet
af en død, vi ville ændre, hvis vi kunne.
Det udgangspunkt er brændt ind i vore hjerter
og kan ikke tales væk ved fornuft.
Så ligger vores veje fast. Vi kan ikke ændre noget...
Det kan vi skam. Det skal vi.
Jeg elsker dig, Karla, om jeg så er berettiget til det eller ej.
Så jeg siger det igen.
Hvis du vil vælge en anden vej... vil det ikke påvirke vores forhold.
Hjælp mig med det her.
Jeg klarer de steder, du har tilset.
Hun må blive her i nat, til droppet er løbet igennem.
Hun vil ikke have lyst til at være alene med dig.
Det ved jeg godt. Derfor må du blive hos hende.
Jeg går hen til Prabhu.
Du er god til det her, Parvati.
Jeg tror gerne, jeg vil lave det som et rigtigt arbejde.
Der er altid brug for dygtige folk. Det skal du prøve.
Det er ikke let for en pige herfra.
Kavita, hvad laver du her?
Det, du fortalte om forleden, fik mig til at tænke på, hvordan jeg kunne hjælpe.
Med hvad?
Dit lægelige arbejde her. Den kamp, du har taget op.
Det vil få en masse opmærksomhed.
At du bliver nødt til at gøre det, fordi ingen andre vil.
Lin, det, du gør, er fantastisk,
men reel forandring kræver politisk vilje.
Den opnår man nemmest ved at sætte dig på forsiden.
Nej. Nul.
Fuck det.
Det kan jeg ikke, Kavita. Beklager.
Jeg kan jo tale med nogle af patienterne og tage billeder af dig i arbejde.
Hov! -Der er ingen historie.
Du ødelægger det hele.
Hvad fanden, mand?
Fatter du det?
Bedre, hvis du sagde hvorfor.
Hvorfor må historien ikke blive fortalt?
Ikke for noget. Jeg er...
Undskyld. Det var forkert af mig.
Hvis det blev beskadiget, betaler jeg...
Tænk ikke på det. -Nej, Kavita.
Kavita.
Mit hjerte dunkede, da det gik op for mig, hvor skrøbelig min frihed var.
Blot ét billede ude i verden kunne sende mig direkte tilbage i fængsel.
Parvati.
Pa...
Parvati, åh, Parvati,
åh, meri Parvati.
Hej.
Nu må du ikke ødelægge mine glade tanker, vel?
Dit ansigt er meget...
Børn begynder at græde, hvis de ser det ansigt.
Det har været en hård dag, Prabhu.
Jeg gør, hvad jeg kan, men alting går skævt.
Jeg elsker hende alt for højt, Linbaba.
Du gør mig jaloux.
Jamen jeg er jaloux på den store, tykke kuvert med penge, Qasimbhai gav dig.
Jeg er dødtræt af det.
Okay. Men for at få det bedre
kan du vel rulle rundt på din store pengemadras, Linbaba?
Prabhu, hele jhopadpattien har skillinget sammen,
fordi alle tror, jeg bruger mine egne penge på medicinen.
Hvem ellers?
Khaderbhai betaler.
Okay. Meget slemt. Meget...
Lin, det må du aldrig fortælle til nogen,
for så smider Qasimbhai dig ud af Sagar Wada.
Pengene skal tilbage til folket.
Nej. Det vil bare give dig flere problemer.
Folk elsker dig og synes, du skal have dem. Jeg beder dig, Linbaba.
Bare hold lav profil og behold pengene i lommen, chef.
Det er jo en stor løgn. -Nej, bare...
En fortielse.
Med konsekvenser, du må forholde dig til.
Konsekvenserne er, at alle forbliver glade,
og du må leve med at have for mange penge.
Tager du ikke noget mad med til Parvati...
...og siger hej?
Lin, hendes familie skal ikke have flere grunde til at hade mig.
En ugift kvinde må ikke tale med en...
...flot, ugift fyr som mig alene i nattens smukke mørke.
Af samme årsag, som at du sover her i nat.
Så mange regler.
Man må ikke være alene med nogens hustru eller en dame, der ikke er nogens hustru,
eller stort set nogen andre kvinder. Tænk, at her alligevel er så mange børn.
Du skal ikke overnatte der. Bare gå hen og sig hej.
Det er umuligt, Linbaba.
Parvati er alene. Jeg må ikke være sammen med hende, selvom jeg længes efter hende.
I stedet deler jeg min lille hytte med dig.
Men Karla Ma'am er alene, og der er ingen regler, der stopper dig.
Og så er du jaloux på mig?
Det er mig, der ikke får noget sex i aften på grund af den her situation.
Nu er jeg forvirret.
Siger du, jeg skal gå ud og score, eller vil du bare være alene for at onanere?
Vi er jo venner, Linbaba. Jeg er ligeglad med, om jeg er alene eller ej.
Så skal jeg helt klart noget andet nu.
Lin Ford er ved porten.
Gå hellere.
Lad ikke Lin se dig.
Vi gør det her færdig senere.
Khaderbhai.
Spiller du? -Nej, jeg aner ikke, hvad det er.
Pachisi. Jeg lærer dig det.
Måske en anden gang.
Jeg sætter pris på alt det, du har gjort, Khaderbhai,
men jeg må insistere på at betale dig tilbage.
Fra nu af betaler jeg selv for tingene.
Har nogen sendt dig herhen for at sige det?
Nej, det var ikke nødvendigt.
Sagar Wada har sine egne regler, og dem må jeg følge, hvis jeg skal bo der.
Hvilke regler har de, ud over at man skal krybe i lort?
Deres eneste regel er, at de gladeligt lider.
Der findes mere end én slags lidelse, Abdullah.
Den, vi føler, og den, vi får andre til at føle.
Man behøver ikke lide, hvis man har styrken til at undgå det.
Måske er sand styrke at lide for andre, selvom man ikke behøver.
Mr. Lin gør sit liv vanskeligere her. Synes du, han er svag?
Nej. Men selvom jeg opfatter ham som min bror,
er han en skør vesterlænding, og reglerne gælder ikke for ham.
Lidelse kan være en form for vrede.
Vi raser imod uretfærdighed og urimelighed,
og nogle mænd føler sig kaldet til at tåle den lidelse, uagtet konsekvenserne.
Sådan en mand er kun lykkelig, når han lider for andre. Heltens forbandelse.
Nu er det sket. Diskussionen vil trække ud.
Tag hellere dine penge og gå. -Det kan jeg desværre ikke.
Og jeg respekterer din beslutning.
Min eneste interesse er at hjælpe dig i Sagar Wada.
Hvis jeg kan hjælpe dig igen, står min dør altid åben.
Tak, Khaderbhai. -Jeg kan godt lide vores samtaler, Lin.
Jeg håber, at vi i det mindste kan forblive venner.
Meget gerne. -Godt.
Min saab kommer snart.
Lindsay.
FORD, LINDSAY - NEW ZEALAND PASNUMMER: R 22624-788
Vidste du, at det praktisk talt er ulovligt i Sagar Wada
for en mand at være alene sammen med en ugift kvinde ved nattetide?
Hvad laver du her?
Jeg savnede dig.
Hvorfor lukkede du mig ind?
Kom ind.
Nu går vi. Jeg er kommet for at hente dig hjem.
Jeg kan ikke gå fra hende i nat.
Det her er ikke dit arbejde. Butikken er dit erhverv.
Der er kun én vej ud af vores vanskeligheder, Parvati!
Parvati.
Alt det, du gør for klinikken,
er på bekostning af dit eget kød og blod.
Jeg gør ikke det her for klinikken. Jeg gør det for min egen skyld.
Jeg får det som Lewis Carroll.
"Åh, du er gal. Splittertosset.
Helt blød i bolden.
Men nu skal du høre en hemmelighed. Det er alle de bedste mennesker."
Flot, Lin. Du er så klog, at du kunne undvære hovedet.
Bliver en af de kønne slumpiger jaloux over, at du er her?
Hvad?
Nej.
Jeg må holde op med at høre på Didier.
Han mener, at du kun bliver i slummen for at få sex.
Ikke engang kærlighed? Bare sex?
Jeg hader kærlighed,
Man kan ikke hade kærlighed, Karla. -Hvorfor ikke?
Det er arrogant at elske nogen og forvente selv at blive elsket.
Jeg tror, himlen er et sted, hvor alle er lykkelige,
fordi ingen nogensinde behøver at elske nogen mere.
Så hvis kærlighed ikke er godt...
...hvad er så?
Magt. Det er det modsatte af kærlighed.
Du er fandeme brutal.
Hvorfor er du overhovedet her i Bombay til at starte med?
Den oprindelige synd.
Du må se min, hvis jeg må se din.
Så lad være med at sige det. -Måske vil jeg gerne sige det.
Måske vil jeg fortælle nogen sandheden.
En, jeg stoler på.
En, der kunne blive min ven.
Er vi venner?
Jeg trodsede jo al logik og lukkede dig ind.
Jeg var afhængig af heroin.
Jeg havde brug for penge, så jeg begik bankrøveri.
En betjent blev dræbt.
Ikke af mig, men jeg gjorde, som jeg skulle.
Og de spærrede mig inde.
Og så undslap jeg...
...og løb så stærkt og længe, jeg kunne, for at komme hertil.
Hvorfor her?
Jeg havde altid drømt om det. Det var det, pengene skulle gå til.
Så jeg overbevidste mig selv om, at jeg stadig kunne rejse.
Lægge alt andet bag mig.
Gå til enhver panser i Bombay med de oplysninger. Det giver sikkert en dusør.
Så nu skal vi være venner.
Mit liv er i dine hænder.
Lad være.
Er det St. Hilda's Hospital, Bombay?
Det er St. Hilda's.
Taler jeg med Usha? -Ja.
Det er Susan Reeves fra paskontoret i Auckland.
Jeg tjekkede pasnummeret. Er du sikker på, at det var rigtigt?
R 22624-788. Lindsay Ford.
Han ligger stadig i koma, og det ser ikke godt ud.
Vi må i det mindste fortælle hans familie, at han ikke kommer hjem.
Det ved de nok godt, min ven. Lindsay Ford har været død i seks år.
Hvis du venter et øjeblik, vil min chef gerne tale med dig.
Naturligvis.
Han bruger en død mands pas.
Da jeg var 12, skød min far sig.
Jeg fandt ham.
Hjernemasse spredt ud over en bunke konkursblanketter.
Jeg voksede op i rigdom med vished om to ting.
Jeg manglede ingenting, og min far elskede mig over alt andet.
Det viste sig, at jeg tog fejl på begge punkter.
Under alt det, der fulgte, kunne jeg aldrig slippe tanken om...
...hvorfor jeg ikke var nok for ham at leve for?
Jeg var selvtilfreds i min kærlighed til ham...
...og i min antagelse om, at han elskede mig højest.
Det gjorde han ikke. Han elskede den, han selv var, og hvad folk syntes om ham.
Jeg græd mig selv i søvn i den slægtnings hus, jeg nu var blevet placeret i...
...og spurgte, hvorfor han ikke blev for min skyld.
Kunne det ikke have været nok at elske mig?
Det var ikke din skyld.
Det ved jeg godt. Dårlig samvittighed er dit lod, ikke mit.
Jeg bebrejdede ham min spildte kærlighed.
Bebrejdelse er sværere end samvittighed.
Og samtidig lettere.
Hvis man antager det værste om alle, er det let at holde afstand.
Du spurgte, hvad jeg vil.
Jeg vil aldrig være afhængig af andre igen.
Ikke andet.
Det lyder ensomt.
"De spolerer dig, din mor og far. Det er måske ikke med vilje, men det gør de."
"De fylder dig med deres egne fejl."
"Og tilføjer lidt ekstra for din skyld."
Sidst jeg var ude med dig efter spærretid...
...blev jeg jagtet af politiet.
Så må du vel hellere blive her, hvis du har lyst.
Jeg kan ikke.
Du kunne godt.
Så enkelt er det ikke.
Sofaen er din.
BASERET PÅ ROMANEN SHANTARAM AF GREGORY DAVID ROBERTS
Tekster af: Eskil Hein