Грабіжники були в масках.
У банку ніхто не бачив їхніх облич.
А зброю, з якої застрелили жертву, так і не знайшли.
На тобі, на одязі не було слідів пороху.
І хоч вони на тобі живого місця не лишили,
поліціянти, що тебе арештували, змогли підтвердити лише те,
що в той момент ти робив жертві серцево-легеневу реанімацію.
Нема доказів, що ти був у банку.
Нема доказів, що ти зробив постріл.
Нема навіть доказів, що ти взяв гроші.
Як його звали?
Копа.
Константін Флоріс.
Ім'я ніби грецьке.
Конні? Кон.
Чи Ґас. Іноді кажуть «Ґас».
Напишу його дружині листа.
Дейле, ти ненормальний?
Сказали, що ти кинув героїн.
Я чистий.
Уперше за довгий час я все чітко бачу.
Тоді побач, як це пояснити.
Навіщо невинній людині писати листа дружині загиблого?
Нам, зокрема, допомагає те,
що ти нічого не писав.
Убили людину.
Мені що, вдавати, ніби цього не було?
Послухай, синку.
Здається, ти трохи не в собі.
Ти наробив помилок.
Те, що тобі погано через ці можливі помилки –
хоч би які вони були – говорить на твою користь.
Яку суму вам платить моя мати?
Якраз таку, якої я варта.
Допоможи не дати тобі пустити життя псу під хвіст, синку.
Ось за що мені платить твоя мати.
У справі «Держава проти Конті»,
містере Конті, чи визнаєте ви себе винним?
Визнаю.
Я винний.
ШАНТАРАМ
У місті людина може жити з розбитим серцем і враженою гордістю.
Але щоб вижити в нетрях, вона мусить виставити це все напоказ.
Якби я так зробив тут, то, може, отримав би другий шанс,
розрахувався б з долею,
але тоді я цього не знав.
Я сприймав це, мов ще одне ув'язнення.
І через своє невідання
вирішив, що моє завдання – полагодити те, що вони не вважали зламаним.
Ага! Ассаламу алейкум, містере Лін.
Бачу, в нас вам є чим зайнятися.
Роблю що можу. Принаймні намагаюся.
Ніхто від вас і не очікує більшого. Нам пощастило, що ви з нами.
Сонам.
МІНІСТЕРСТВО РОЗВИТКУ ТЕРИТОРІЙ
РУДЖУЛ АДЕКАР МІНІСТР РОЗВИТКУ ТЕРИТОРІЙ
Що ти таке робиш? -Пане міністр Пандей.
Заступник міністра.
Скоро ви ним уже не будете. Руджул мертвий.
Валідбай передає найкращі побажання.
Будьте мудрим і прийміть їх.
Послухайте.
Я не можу лікувати, якщо не бачу.
Ні, з вами я не можу.
Добре. Ви були в лікарні?
Як ви не розумієте? Я заміжня жінка й не можу цього робити!
Мені треба побачити.
Не торкайтеся мене! Цей білий чоловік божевільний.
Сонам, чому ви прийшли?
Хто-небудь, допоможіть!
Ти потрібна Ліну.
Куди ти її ведеш? -Їй треба працювати!
Парваті, слава богу. Знов не дає себе оглянути.
Парваті, прошу, поясни йому.
Він мене скрізь мацає. Казав мені зняти сарі!
Лін, ти що? Вона ж заміжня.
Не можна просити її роздягтися, коли вас тут лише двоє.
Я ж минулого разу казав. -Тоді нащо вона знов прийшла?
Якщо в неї такі правила, чому вона сама їх порушує?
Чому не прийшла з чоловіком? -Її чоловік працює.
Він проводить багато часу на будмайданчику.
Він не може все кинути й прийти до тебе.
Якщо ви закінчили сперечатися, то ми готові.
Докторе Лін, тепер питайте.
Подивися знов на її рану. Будь ласка.
Показуйте, тітонько.
Почервоніння сильніше, ніж той раз. Усе навколо червоне.
Усе червоне й гірше, ніж було.
Не можу ні їсти, ні спати.
Цілу ніч пітнію, і живіт болить.
Ще вона сильно пітніє, і в неї болить живіт.
Є потіння й біль у животі.
Інфекція поширилася.
Їй треба було піти в лікарню й зробити щеплення.
Ви не ходили в лікарню?
Я тричі була в лікарні,
але ж ти знаєш, як там. Ніхто не схотів мене оглянути.
Вона ходила тричі, але її не прийняли.
Вона там була тричі, але її не прийняли.
Як це, «не прийняли»?
Я відправляю туди людей, бо не можу дати їм необхідне тут.
Ти відправляєш їх туди,
а вони відправляють їх сюди, назад до тебе.
Ти чув, що я сказав?
Без антибіотиків вона помре.
Знаєш що? Пішло все на хер.
Парваті, скажи Сонам, що ми відведемо її в лікарню.
Ти підеш зі мною. Парваті, ти теж. -Лінбаба, я мушу працювати.
Добре, йду. Авжеж, я допоможу. -Я з цим розберуся.
Мадам. Радий знайомству. Я Акаш Пандей.
Дякую, що погодилися на таку скору зустріч.
Поздоровляю вас із новою посадою, пане міністр.
Поки що нічого не вирішено.
Кажуть, це лише формальність.
Сподіваюся, і наша справа теж.
Пропозицію забудови Саґар-Вада, яку я представляю,
уже схвалив міністр Адекар.
Чотири хмарочоси з видом на затоку в районі Кафф-Парейд.
Тридцять поверхів, чотири квартири на поверх, вартістю по п'ять крорів.
Це майже 200 мільйонів доларів США,
а ще план підтримки місцевої громади й економіки.
Авжеж, ми планували дуже щедро подякувати Руджулу.
За його прикрої відсутності цю подяку отримаєте ви.
Ви побачите, що ми дуже вдячні партнери, пане міністр.
Я в цьому певен. Але...
Мадам, є одна крихітна проблема.
Яка саме?
Саґар-Вада уже попросили.
Попросили? Хто?
Намасте.
Я Валід Ша.
Дуже приємно, містере Ша.
Я чув, що ви гарна.
Та розповіді не віддають вам належне.
Хадербай завжди оточував себе красивими речами.
А от я завжди жив простішим життям.
Я не хочу ображати Хадербая.
Але якщо він не дасть спокою моєму новому другу, пану Пандею, буде війна.
А красиві речі не переживають воєн, мадам.
Містере Ша, я представляю консорціум...
Не треба. Ми всі знаємо, хто ми.
Ми всі знаємо, які ролі повинні грати.
Ваша роль – піти до Хадербая і сказати йому, що Саґар-Вада моя.
МЕДИЧНА КЛІНІКА
Усе чудово, бос. -Містер Форд.
Заходьте. Сідайте, сідайте. Сюди, сюди. Сідайте.
Я був сьогодні дуже зайнятий, але заради вас скасував усі прийоми.
Ми вам вдячні. -Прошу, сідайте.
У Сонам сильно запалена рана.
Їй потрібні уколи антибіотиків.
Вона приходила тричі. Їй щоразу відмовляли.
Розумієте, я був дуже зайнятий. Але тепер знайду для неї час.
Тільки заради вас, знайду.
Хочете бакшиш за прийом?
Це державна лікарня. Це повинно бути безплатно.
У вас є направлення від терапевта?
Як мені його отримати? -Лише від іншого лікаря.
Який за це візьме з неї гроші.
Мені потрібне направлення або гроші. Або йдіть і чекайте разом з іншими.
Така система. Навіть вона це розуміє.
Значить, ви дасте їй умерти?
Що ви за лікар такий гівняний?
Ми щодня приймаємо по 600 пацієнтів.
Моїм колегам і мені не платять уже кілька місяців.
Хто ти такий, щоб мене відчитувати?
Вимітайся, разом з нікчемними друзями. -Добре.
Я покличу охорону. -Послухайте.
Вибачте, сер.
Лін, треба йти.
Тут багато поліції. Великі неприємності. Скоріше, ходімо.
Я не хотів тебе будити.
Дякую.
Як почуваєшся?
Краще.
Воно...
щодня слабшає.
Дякую, що приїхав забрати мене, Себастьяне.
Мені більше не було кому дзвонити...
А навіщо тобі дзвонити ще комусь?
Я про тебе піклуватимуся, Лізо. Ти це знаєш.
Думаю, пора вертатися в мою квартиру.
Як хочеш.
Лізо, ти знаєш про мої почуття до тебе.
Знаю.
І ти мені теж небайдужий. Але я просто...
Я вже давно навіть не знаю, як таке відчувати до когось.
Навіть до себе.
Поїдеш зі мною до мене?
Я не хочу там бути сама.
Я підроблятиму, доки не зберемо грошей на ліки Сонам. Домовилися?
Домовилися, Лінбаба.
МІНІСТРА РУДЖУЛА АДЕКАРА ЗНАЙШЛИ МЕРТВИМ
Лін!
Кілька тижнів тому я був одним з вас.
Я зробив усі помилки, які ви теж зробите.
Якщо хочете цього уникнути й зекономити грошей, підходьте до нас.
Що більше вас буде, то дешевше це вам обійдеться.
Добра їжа, добра ціна, добрий готель, справи будуть сексі, бос.
Підходьте. -Підходьте.
Невже Руджул мусив умерти?
Дізнавшись, ми могли приперти його до стіни й повернути на наш бік.
Тепер ми починаємо з нуля.
Я 20 років підтримував Руджула.
Як би це виглядало, якби я стерпів його зраду?
Розкажи про нового міністра, Пандея.
Його поважає громада, поважають у міністерстві.
Побожний індус, одружений 12 років, двоє дітей.
Шлюб був з розрахунку. Вона мала гроші. Він – кар'єру.
Її батько фінансував його кампанію. І продовжує. Нічого незвичного.
Копай. У всіх є таємниці.
Може, його таємниці корисні.
Він – ключ до Саґар-Вада.
Що ти відчула, коли прийшов Валід?
Страх.
І він це зрозумів. Йому сподобалося.
У ту мить я почувалася малою і самотньою.
«МАГЕНДРА» ПАНСІОН
До завтра. -Дякуємо. Бувайте.
На.
Ні-ні-ні. Друже, давай усе.
Мені треба купити ліки. Для цього я сюди й прийшов.
Лінбаба. Лікування – твоя справа. Не моя.
Моя справа – накопичувати гроші, щоб одружитися з Парваті.
Ти жартуєш.
Твій план усе одно не спрацює, бос.
Навіть якщо я віддам тобі гроші, де ти купиш ліки?
Ти не маєш рецепта, продуктової картки, документів, записки від лікаря.
Незаконні ліки.
Тебе ніхто не знає, не довіряє тобі й не продасть їх.
Прабу, Сонам умре, ні за що. -Лін, ніхто тебе не винитиме.
Я себе винитиму.
Ти паскуда.
Лін, куди ти пішов?
Купувати ліки.
Боятися не соромно.
Сміливість – це боятися, та все одно діяти.
Ти ніколи не будеш одна, Карло.
Наших забудовників ще треба ублажати?
Добре. Їм сподобалися співаки газелей?
Я не знала, що ти там будеш, «у ліжку» з таким дивним гостем.
Тепер я знаю, чому тобі подобається містер Форд.
Навіщо він тобі?
Ну, може, я просто бачу того, кому треба допомогти знайти шлях.
Ти вдав, що не знаєш мене.
Не хочеш, щоб він знав, що ми пов'язані.
Ми тримаємо наші стосунки в секреті для твого захисту, а не мого.
Тхне наркотою.
Бери, що тобі треба, і можемо їхати.
Житимеш у мене.
Лиши цю хрінь у минулому.
Ні, треба тут прибрати.
Лізо, не треба... -Я мушу тут прибрати.
Мушу.
Розумієш?
Гей, ти Рамеш, так? Пам'ятаєш мене?
Я якось приїжджав з Абделем Хадером Ханом.
Слухай, треба, щоб ти йому передав,
що Лін Форд хоче терміново поговорити.
Зможеш?
Так. Передам. -Добре. Чудово.
Вибач.
Я не...
Не хвилюйся.
Якщо тобі це потрібно, якщо мала доза допоможе...
Я зроблю, що тобі треба.
Мені треба, щоб ти казав «ні».
Щоб ти, чорт забирай, казав «ні»!
Казав, коли я неправа! Зупиняв мене! Просто зупиняв, бляха!
Чому ти не...
Не кажи мені завжди «так», Модена.
Якщо хочеш мене підтримати,
хочеш, щоб між нами щось було – не кажи мені завжди «так».
Будь для мене сильний.
Ніколи більше не дозволяй мені торкатися цього лайна, хай там що.
Обіцяю.
Треба звідси валити.
Містере Лін.
Лін, радий тебе бачити.
Дякую, що так швидко приїхали. -Ти сказав Рамешу, що це терміново.
Так. Вибачте, що я до вас із цим звертаюся,
але мені потрібні медикаменти.
Я відправляю людей в лікарню, але там їм не допомагають. Кажуть платити.
Я не прошу подачок. Я за все заплачу.
Тоді що саме ти просиш?
Я не маю виходу на чорний ринок ліків.
Але думаєш, що я маю.
Бо... Чому?
Бо я гангстер?
Ні, я просто... Я д...
То був жарт.
Майже ніхто цього не знає, та коли я тільки приїхав у Бомбей,
я жив у нетрях, таких, як Саґар-Вада.
Я виведу тебе на потрібну людину.
Дякую, Хадербай.
Абдулла все організує і зв'яжеться з тобою.
Не знаєте коли?
Є одна жінка, вона помре,
якщо скоро її не полікувати.
Тоді надіймося, іншалла, що нам вдасться цього уникнути.
Радий був побачитися, Лін.
Дякую.
Я б відвіз його зараз. Нащо чекати?
Що сильніший буде розпач Ліна, то сильніша буде його вдячність.
Зроби голосніше.
Мій постачальник хоче отримати пів суми наперед,
а коли Модена принесе тобі товар, віддаси йому решту.
А він точно принесе?
Скільки існуватиме мій бізнес, якщо я дуритиму людей?
Твоя правда.
Важко керувати бізнесом, коли ти порізаний на маленькі шматочки.
Ти дуже далеко від дому, Рагім, щоб нам погрожувати.
Купуй або не купуй. У мене тут вистачає клієнтів.
Та якби ти міг знайти необхідне в Лагосі,
ти не приїхав би в Бомбей. Розумієш?
Лізо, тобі подобаються ці хлопці? Думаєш, їм можна довіряти?
Безперечно.
Знаєш, про що ми говорили?
І гадки не маю.
Але я їм довіряю. Це мої найкращі друзі.
Не знаю.
Але, мабуть, повірю тобі.
Ти занадто гарна, щоб брехати.
Це розбило б мені серце.
Добре.
Візьму кілограм на пробу.
Якщо сподобається, куплю ще.
Прекрасно.
Каву.
Знаєш, Лін питав мене про цього чоловіка.
Здається, це якось було пов'язано з тобою, Лізою і «Палацом».
А тепер, схоже, ви з Лізою розсварилися, а Лін зник.
Після стількох років
ти починаєш питати про те, що тебе не стосується?
Ні-ні-ні. Ні. Хоча – так. Лише одне питання.
У тебе все добре, ма шер?
Усе нормально.
Лін і досі тут. Живе в нетрях.
Вибач.
Ти не можеш отак піти від мене. Карло, прошу. Подробиці.
Тільки не треба нотацій.
Я не виню тебе за те, що ти пішла. Просто...
хочу знати, чи ти в порядку.
Як великодушно.
Ти знаєш, як зверхньо це прозвучало?
Повертайся.
Мені потрібна не ти.
Тобто потрібні ті двоє?
Я думала, ти хочеш змінитися, Лізо. -Іди нахер, Карло.
Ти мені ніколи не довіряла й не будеш.
Я не вживаю. Не працюю повією.
Я дуже стараюся жити без наркотиків.
Модена мені з цим допомагає.
Коли він каже, що кохає мене, то він щирий.
З ними в тебе будуть неприємності.
А з тобою не було?
Бачила свіжі газети?
І ще ти сумна, Карло.
Глибоко в душі ти сумна.
А я не хочу сумувати, я хочу, щоб було весело. Пам'ятаєш?
Сміятися, жартувати, усміхатися. Ось що я хочу.
Прабу, так?
Так, а ви Карла, мем.
Я шукаю Ліна. Відведеш мене до нього?
Я саме займаюся роботою тургіда. Вибачте.
Може, побудеш моїм гідом до Ліна?
Бачите? Лін дав багато доларів на будівництво.
Чому? -Він хороша людина.
Добрий друг Саґар-Вада.
Спершу він був моїм добрим другом, але тепер усі його дуже люблять.
Він тепер серйозний лікар, цілими днями всіх лікує.
Будь ласка, чай нашта...
для мене й моєї доброї подруги, Карли.
Ти ще й наважився прийти?
Де ти був цілий день з Парваті?
У лікарні, з Лінбабою. -У лікарні. Аякже!
Я сама вирішила піти. Він ні при чому.
Ви вдвох цілий день вешталися по Колабі.
Ми нічого не порушили.
Мамо, ми допомагали врятувати життя.
Ми тебе з ранку шукаємо.
Спитай кого завгодно. Ми тебе шукали.
Треба було нам сказати.
Як ти сюди проникла?
Я й не знала, що приходити сюди незаконно.
Заплатила Прабу, щоб провів.
Прабу сказав, що ти дав їм гроші на відбудову.
Як я розумію, гроші, що я тобі дала.
Так. -Лінбаба.
Не дивно, що ти такий популярний.
Чому ти й досі тут лишаєшся, Лін?
Кілька днів тому якнайшвидше хотів вибратися,
а тепер граєшся в лікаря.
Ці люди допомогли мені, коли ніхто інший не схотів.
Сюди хтось приходив по мене.
Мабуть, Жу хотіла мене добити.
Так почалася пожежа.
І чому ж це твоя вина?
Мама того хлопчика вмерла через мене.
Я їм винний.
Я можу їм дати одне-єдине, хоч користі в цьому з мене мало.
Ти не боїшся, що хтось іще прийде
через твій паспорт?
Я до чорта переляканий.
Але Лакшмі теж було страшно, тому таке виправдання не годиться.
Я бачив газети.
Той тип, Руджул, умер.
Через це мені теж почуватися винним?
Ні.
«Ні», бо тобі байдуже, чи «ні», бо ми тут ні при чому?
І тому, і тому.
Руджул Адекар був корумпованим посадовцем.
Через нього страждав бізнес одного мого клієнта.
Я хотіла його застерегти.
Ось і все, що сталося.
У газетах пишуть, що його пограбували.
Багатій зайшов не в той район Бомбея. Таке буває.
Навіщо ти тут, Карло?
Я була шокована, коли побачила тебе в ту ніч.
Думала, ти прийдеш до Рейналдо.
А коли не прийшов, я... -Стій. Бо подумаю, що тобі не все одно.
Мабуть, я це заслужила.
Хоча ти ж дала мені гроші, щоб я поїхав.
А ти їх віддав іншим.
Так.
А що ти робив з Хадером Ханом?
Курив, пив чай.
Як для людини, що не хоче проблем, у тебе цікава компанія.
Ти й себе маєш на увазі?
Надіюся, що так. Не хотілося б бути нецікавою.
Так, не можу такого навіть уявити.
Ти занадто загадкова.
Мені треба вертатися.
Бідність тобі личить, Лін.
Якщо станеш геть злидарем, то, мабуть, опиратися тобі стане неможливо.
Не забувай про мене.
Ви їй допоможете, докторе Лін?
Чому він нічого не робить?
Може, дасте їй ліків?
Ну, що треба робити? Кидаємо їх у миску?
Ти зможеш!
Так! -Майже.
Майже.
Давай, Джитендро, давай, старий.
Лінбаба, ти вдома?
Лінбаба.
Лін.
Так, Прабу, я вдома.
Ти вже їв, Лін?
Ні, ще не їв.
Добре, бо Раві приніс тобі особливу страву.
Бомбіл. Це «бомбейська качка».
Найвідоміша риба.
Їж. Бери, їж.
Вигляд неймовірний, Раві. Дякую. Не треба було...
Вибачте, що я хотів вас ударити.
Може, Карла була права.
Може, я грався з небезпекою.
Бо небезпека тут і зараз була однією з небагатьох речей,
здатних допомогти мені забути минуле.
Бачиш, Джонні? Він знов сходив.
Як почуваєшся, Лін?
Круто.
Бачиш, він каже це, а має на увазі протилежне. Я це відчуваю.
І він зранку вже випорожнювався, я його бачив.
Джитендра був правий.
Про що це ви говорите?
Лінбаба, твій сусід Джитендра каже,
що ти вночі ходив до вітру три чи чотири рази.
Цілу ніч не давав йому спати.
Мовчав би він.
Вони з жінкою так надривалися вночі.
Про любощі Джитендри й Ратни чули всі в Саґар-Вада.
Скажи, ти ходиш рідким?
Так. Так і є, Прабу, в мене срачка.
Ти задоволений?
Напрошується думка, що то риба, яку ви з Раві принесли.
Лін, ні.
Він ту рибу сам спіймав, на знак примирення з тобою.
Вона була свіжа. Він її приніс мені, щоб я пішов з ним до тебе.
Добре. Значить, це не через рибу.
Рекомендую тобі пити чай з чанду.
Випорожнення стануть твердіші й знов хорошого кольору.
Містере Лін, ви поїдете зі мною.
Це дуже небезпечний чоловік, Лін. Убивця.
Не хвилюйся, Прабу. Я його знаю.
Звідки ти його знаєш?
Не переживай.
Якщо він з тобою щось зробить, я не зможу допомогти.
У чому проблема?
Нема ніякої проблеми.
Я хочу знати, куди ти везеш Ліна.
Він мій партнер, у нас справи на вуличці біля «Королівського».
Як тебе звати?
Прабу.
Мабуть, ти важлива людина, якщо розпитуєш.
Може, називати тебе «Прабубай»?
Маалік колабського ринку. Саркар Саґар-Вада?
Вертайся до своїх смердючих справ. -Тихо. Абдулла, це мій друг. Прошу.
Тобі потрібні ліки чи ні?
Усе добре.
Скажи тітоньці Рубі, що приїхав Абдулла Тагері.
Я тебе представлю. Далі вже сам розбирайся.
Намасте, тітонько.
Це Рубі. Головна в Кала-Топіс.
Найкращі контрабандисти й крадії в Бомбеї.
Вітаю. Мене звати Лін.
Покажи їй свій список.
Тут англійською.
Я зроблю переклад, якщо потрібно.
Я не такою народилася.
Колись я була дипломованим бухгалтером,
мала квартиру в Магалакшмі.
Я не хотів вас образити.
Вип'єш зі мною чаю?
Авжеж.
Я можу все це дістати.
Один лах. П'ятдесят тисяч рупій.
У мене нема стільки грошей.
Я сподівався, що ви зможете...
що ми зможемо якось домовитися.
Про знижку?
Цим людям більше нема, до кого звернутися.
Ти хочеш, щоб я допомагала людям,
які від нас відвернулися?
І змусили нас жити тут, мов тварин?
Ні. Я ділова жінка. І це моя ціна.
Дайте хоча б антибіотики й крапельниці.
Дай йому пеніцилін і дві крапельниці.
Лишіть у себе.
Я повернуся по решту, коли назбираю грошей.
Можеш зупинитися? -Що?
Мені треба в туалет.
У туалет? -Так.
Іди туди.
Сюди? -Так.
Потримай.
Друже. Туалет там?
Ти труп, мразота.
Сьогодні ти помреш, Рафік.
Гей! Гей, гей.
Ніхто сьогодні не мусить тут умирати.
Треба їхати. Негайно.
Друже, мені треба віднести ліки.
Я тебе підвезу.
Це буде швидше, ніж іти пішки. Та спершу я хочу поговорити.
Цукрове яблуко. Моє улюблене.
А потім спробуй чику й солодкий лайм.
От, значить, як? Спробувати вбити людину, а потім їсти морозиво?
Не треба було мене зупиняти. Потім будуть неприємності.
І ти б не переживав?
До того, як я сюди приїхав, в Ірані я лише вбивав.
Просто не знав навіщо. Я йшов туди, куди мене посилали.
У мене було двоє братів.
Їх уже нема.
Погано бути єдиним братом.
Тепер... Тепер я знаю, за що б'юся.
За Хадербая.
Так.
Хадербай – людина, що творить майбутнє.
Ми чекаємо, щоб майбутнє настало.
А він мріє про майбутнє, планує його й здійснює.
Коли Хадербай відправив мене до тебе, я сумнівався.
Що за людина цей ґора, який хоче бути лікарем?
Але сьогодні ти врятував мені життя.
А я – тобі.
Хадербай побачив у нас щось справжнє.
Можливо, ми й справді як брати.
Абдулла, я не можу влізати в те, чим ви займаєтеся.
Хадербай повинен зрозуміти, що я мушу лишатися невидимим.
Ніяких неприємностей. Ніякої уваги.
Те, що хочеш ти, не має значення.
Доля таких людей, як ми, вже написана.
Мені й справді треба відвезти ліки.
Гадські нужники?
Раві.
Ти що, згодував мені рибу з лайном?
Ця...
теж для тебе.
Молодець, друже.
Ти скажеш дядькові Касіму?
Ні. -Чому?
Сподіваюся, що колись ти перестанеш мене ненавидіти.
Так, добре. Чудово.
Як сказати: «Тепер вам стане краще»?
Сонам.
Ні-ні.
Думаєш, Валід наслав на тебе Рафіка
через Саґар-Вада?
Ні.
Хоч ви з радниками помирилися,
це не значить, що солдати забули.
Рафік мене ненавидить.
Він побачив мене самого й вирішив скористатись нагодою.
І йому б це вдалося, якби не Лін.
Він урятував тобі життя.
Ризикував заради цього власним. Без вагань.
Але не дав мені вбити Рафіка. Він дивна людина.
Він тобі подобається?
Так. У нього є честь.
Він отримав від Рубі необхідне?
Лише малу частину. У нього нема грошей.
На те, що потрібно.
Яку ціну я був би готовий сплатити за твоє життя, Абдулла?
Сьогодні він нам зробив дарунок, цей твій новий брат.
А Рафік?
Покінчити з ним?
Ні.
Не тепер.
Якщо мусить бути війна з Валідом, нам її не можна починати.
А якщо він знов спробує?
Зроби так, щоб його тіло не знайшли.
Тебе важко знайти.
Абдулла. Що ти тут робиш?
Хадер відправив мене назад до Рубі.
І що він за це хоче?
Можливо, Хадербай знає, що твоя гордість заважатиме
тій добрій справі, яку ти робиш.
Береш чи ні?
Тепер ти теж частина плану, хіба ні?
Я знав, що уклав угоду з дияволом,
але хай би яка вона була, я сам цього хотів.
Людина в моєму становищі повинна була б боятися.
Натомість я радів.
НА ОСНОВІ РОМАНУ «ШАНТАРАМ» Ґ. Д. РОБЕРТСА
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька