Хайде! Дайте всичката вода!
По-живо! Вземете чаршафи да гасим огъня.
Съборете тези колиби. Да направим пътека.
Мразя тези пожари. Да ме убиеш ли искаш? Хайде!
Какво гори?
Сагар Вада. Където беше отседнал Лин.
Ти каза, че е заминал.
Студено ми е.
Пази раната чиста. Разбра ли?
Разбрах. Хубаво.
Салаам алейкум, г-н Лин. - Ва алейкуму ассалам.
Аз съм Касим Али. Старейшината.
Прабу ми разказа за теб. Благодаря, г-н Лин.
Благодаря за това, което правиш. - Само да имах по-добри материали.
Носете каквото имате.
Някои хора се нуждаят от болница, лекарства, системи.
Да, но нищо от това няма да получим тук. Вече имаш това, с което разполагаме.
Парвати?
Може ли някой да види Лакшми? - Какво стана?
Лин, ела!
Донесете я тук.
Трябва ми маса, за да легне на нея.
Бавно. Полека.
Спокойно, ще ти помогнем.
Всичко ще е наред. Полека.
Питай я дали диша трудно.
В болницата ще извадят метала.
Ти не можеш ли? - Не. Изключено.
Мисля, че белият дроб е пробит.
Мамо. - Рави!
Не! Излезе.
Рави! - Мамо!
Прабу! Сложи си ръцете тук.
Притискай силно.
Премести си ръцете.
Искам да я държиш. Разбра ли? Да не мърда.
Кажи й, че това ще й помогне да диша.
Не я докосвайте!
Махнете се от мама! - Касим, трябва да чуя.
Рави, спри! Той се опитва да й помогне.
Рави. - Добре ли е?
Рави. - Мамо!
Мамка му.
Какво стана? - Има нужда от лекар веднага.
Живо!
Прабу, помогни ми да я вдигна.
На три. Едно, две, три.
Мамо. - Г-н Лин, къде я водите?
Има нужда от лекар, иначе бързо ще умре.
Остави я да умре сред близките си.
Искам да живее с тях, не да умре при тях. Прабу?
Не е редно. - На три. Едно, две, три.
Рави. - Не се бой.
Ще те заведем при лекар. - Върви!
Рави!
Не се тревожи. Помагат на майка ти.
Лин.
Лин, чуй ме!
Няма да позволя да умре, Прабу.
Трябва ни помощ!
Спри!
Прабу. - Жената умира!
Прабу.
Спри!
Лин, спри! Стига!
Какво ти каза?
Няма значение.
Искам да знам.
Попита за Рави.
Скоро ще се върнат.
Колко колиби изгоряха?
Трийсет. Броя и моята.
Мамо!
Ще отида за храна и чай.
Не съм гладен.
Лин.
Опита се да направиш най-доброто.
Аз съм виновен.
Ако не бях тук, нямаше да има пожар. - Лин, моля те.
Тук стават пожари.
Да не мислиш, че не ми е мъчно за Лакшми?
Извадихме късмет.
Миналата година имаше по-голям пожар и повече колиби изгоряха.
Загинаха повече от 20 души.
Ще донеса храна.
Мамка му.
Остави папката и ръцете горе.
Върви.
Не пипайте бутоните за алармата, ясно?
Напълнете тези торби, ако обичате.
Парите са застраховани. Не се тревожете.
Изпълнявай.
Ако обичаш. Лора.
Намерете си работа, мързели!
Извинявай, това ни е работата, дебелано.
Не ни пречете да си я вършим!
Хайде, слънце. Няма страшно. Просто напълни торбата.
Тя се страхува.
Напълни торбите!
Направете път!
Внимавай.
Извинявай. Виновен съм.
Пусни ме.
Хвърли оръжието.
Пусни ме! Копеле. Хвърли оръжието!
Пусни ме.
Хвърли оръжието! - Добре.
Какво направи?
Живо.
Дейл.
Дейл, тръгвай, за бога.
Веднага.
Дейл.
Повикайте линейка.
Не заспивай.
Всичко ще е наред, приятел.
Не затваряй очи.
Махни се от него!
Добър ден, Уалидбай.
Добър да е, Кадербай.
Интересен избор на място.
Тъжно е, като си помислиш колко мъже са вадили прехраната си тук.
Всяко нещо е до време.
И всеки човек.
Искал си да говорим. Тук можем.
Руджул Адекар е мъртъв.
На твое място бих направил същото.
Между всички фирми цари мир.
Нашите хора не се избиват по улиците
и всички са доволни.
Фирмите се управляват от изморени старци, избрали статуквото.
С изключение на твоята? - Точно така.
Руджул те смяташе за слаб, нали?
Убедеността в това кое е правилно не те прави слаб,
иначе ти още щеше да продаваш паспорти на черно в "Колаба", а не аз.
Това ли е причината, Уалид?
Искаш война заради наранената си гордост?
Не искам да започвам нищо. Това е бизнес, приятелю.
Сагар Вада струва цяло състояние. Направих по-добра оферта на Руджул.
Няма да загубя Сагар Вада.
Това заплаха ли е?
Просто излагам фактите.
Може би за теб е така, старче.
Един мъж може да твърди, че жена му е красива,
но за друг тя да е плашило.
Според мен е факт, че аз имам повече пари и хора от теб.
Според мен е факт, че жените и наркотиците са бъдещето,
и при все това ти избираш да останеш в миналото.
Трябва да дадеш на хората каквото искат. Иначе ще останеш в историята.
Може да ти издигна паметник на вратите на моята Сагар Вада.
Винаги е удоволствие да разговарям с теб, Уалидбай.
Буден ли си? Ела да видиш нещо, шефе.
Добре. Един момент.
Ела.
Здравейте.
Какво правят?
Те са твои пациенти.
Как така?
Знаят за лечението, които приложи снощи, и са дошли на преглед.
Не, не съм...
Няма проблем да почакат, Линбаба. - Не мога.
Вече чакат повече от час. Казах им, че трябва да се наспиш.
Прабу.
Дори да те нямаше, пак щяха да чакат, но напразно.
А това убива надеждата.
Но да чакаш нещо, това е друго, нали?
Не мога. Дори не съм лекар.
По-добре лош лекар, отколкото никакъв.
Казвам, че дори да беше лош, нямаше да е проблем.
Лин, моля те.
Прабу. - Лакшми и без друго щеше да умре.
Ние ще скърбим за нея.
Но понякога се случва.
Как си, Прабу? - Добре.
Г-н Лин.
Искам да се извиня за снощи. Беше прав. Трябваше да те послушам.
Касим, той ще ни помогне ли?
Исках да избягам повече от всякога
и с парите на Карла да се махна от Бомбай
въпреки случилото се с тези хора, задето ми помогнаха.
Всичко ще е наред.
Ако е рекъл Господ.
Даваш много пари, Линбаба.
Да, ще ми трябват много неща.
Но защо го правиш?
Имам си причини.
Вземи. Използвай ги да ремонтирате изгорелите къщи.
Моля те.
Ще се погрижа всяка пайса да е добре похарчена.
Само още две минути. Става ли?
Добре.
Мажи се с това, разбра ли?
Трябваше да съм аз.
Друг с подготовката ми нямаше да се крие в гетото заради престъпление.
Друг престъпник не би имал моята подготовка.
Не разбирах шегата и съдбата не ме разсмиваше.
Но знаех, че не мога да си тръгна.
Имаме още 20 пациенти.
Става ли? Вън.
Влизай.
Здравей.
Трябва да хапнеш.
Закуска за шампиони.
Понякога си голямо дете. Сърдиш ли се, че ти помагам да се изчистиш?
Ти си тази, която се сърди.
Дразниш ли се, че трябва да се грижиш за мен?
Искам да се грижиш за себе си, Лиса.
Не го правиш, защото обичаш да си безпомощна,
да си център на всяка вселена, в която си.
Някои хора се грижат за теб, защото те обичат. Това не е нещо лошо.
А какво правиш, когато не са до теб?
Това не е причина цял живот да отказваш да се грижиш за тях.
Не мога, Лиса. Не и сега.
Не искам да се карам с теб, другите грижи ми стигат.
Извинявай.
Права си. Аз съм егоистична, разглезена кучка.
Какво има?
Вчера си мислех само как да не бъда слабохарактерна.
А сега като затворя очи, виждам само мъртвия Руджул.
Кадер знаеше.
Искаше да ме предпази и колкото повече го правеше,
толкова по-решена бях да докажа, че мога да се справя.
Не трябва да доказваш нищо, Карла.
Напротив, иначе сделката отпада.
Толкова ли ще е лошо?
Кога последно се отпусна и се почувства щастлива?
Истински щастлива?
Нека да страдаме заедно.
Обещавам да хапна малко и да не бъда толкова досадна,
ако обещаеш да останеш с мен и да слушаме плочи както едно време,
докато свършим пиячката и хашиша.
Искаш ли почивка? Ще им кажа да дойдат утре.
Не съм изморен.
Д-р Лин ще направи почивка.
Това е за благодарност, д-р Лин.
Всъщност идеята беше на Прабу.
Идеята беше моя.
Той убеди Касим Али и ми отстъпи колибата си.
Аз убедих Касим Али.
Прабу набави всички материали.
Аз набавих материалите.
Прабу, направил си добро.
Имате ли нужда от помощ?
Оправяме се, благодаря.
Много е вкусно.
Много добре, Линбаба. Изкусно и елегантно, докато не я отпрати. Парвати!
Благодаря.
Ако искаш, ще донеса таблата, когато приключим.
В чайната.
Ще бъдеш ли там?
Ще бъда.
Какво зяпате? Нямате ли си друга работа?
Движение.
Харесва ли ти?
Вкусно.
"Двореца" работи само с уговорка.
Работи, защото му позволяваме.
Предай на Жу, че сме тук. Върви.
Не съм безпомощно момиче, което ще се огъне пред твоята строгост.
Ще трябва да оставиш оръжията си тук.
Няма.
За мен е чест, Кадербай. Желаете ли нещо за пиене или ядене?
Наскоро имах сериозен разговор с Руджул Адекар.
Тази сутрин се видях с Уалид Шах.
А сега дойдох да видя вас.
Не одобрявам вашия бизнес,
но разбирам, че той трябва да съществува.
Затова ви бе позволено да преуспеете тук.
Но за успеха ви има едно условие. Неутралитет.
Сбърках, Кадербай.
Мога само да се извиня.
Отначало смятах, че знаете.
Когато осъзнах, че не е така, беше късно.
Както казвате, моето място в Бомбай е уязвимо.
Не сте добра в ролята на жертва, мадам.
Надявам се да сте била по-добра в преструвките като държанка и курва.
Вече казах, че направих грешка.
Но ако трябваше да платя с живота си, едва ли щяхте да дойдете и да гледате.
Мъртва не сте ми полезна. Жива може и да свършите работа.
Когато напусна това място, ще взема живота ви със себе си
като залог срещу дълга ви към мен.
И когато поискам нещо от вас, ще го направите
или това място ще бъде изпепелено заедно с вас.
Как разбрахте?
От Карла Сааранен ли?
От кого?
Не съм чувал това име.
Руджул ми принадлежеше.
Познавах го по-добре, отколкото той - себе си.
Наредих да го следят - къде ходи, какво прави и с кого се вижда.
Заблуждаваше се, че е в безопасност. Уби го глупостта му.
Дано вие не сте глупава, мадам.
Линбаба, ще правим кладата за погребението на Лакшми,
ако искаш да дойдеш.
Съжалявам, Джони. Нямам право да присъствам.
Прабу каза, че обвиняваш себе си.
Прабу много приказва.
Кадербай ви пощади живота днес. Разумно ли е това?
Моят живот не принадлежи на никого.
Познавам бизнеса им толкова добре, колкото и тях.
Всичките тези мъже. Майната им.
Може би е време за жените, Падма.
С теб имахме уговорка.
Ако говориш за Лиса, аз спазих моята част.
Лиса я няма.
Нямам вина за това.
Тогава защо се боиш, Маурицио?
Не се боя.
Напротив.
Мисля, че това е единственият случай, когато мъжете и жените са еднакви -
когато са безсилни и ужасени.
Но жените са принудени да го изпитват много по-често.
И причината обикновено са мъжете.
Защо съм тук?
Има начин да си спечелиш моята прошка.
Слушам те.
Искам да продаваш кафява захар за мен в "Колаба".
"Колаба" е територия на Кадербай.
Но той не продава там хероин.
Нито пък някой друг.
Не му дължа лоялност. А ти?
Аз ли?
На никого не дължа лоялност.
Поне си честен.
Условията ми са прости.
Да не споменаваш името ми. За теб остава 20% от печалбата.
40%. Целият риск е за мен.
Няма да преговарям с теб.
За какво количество говорим?
Имам хашиш от Афганистан, колкото искаш.
Добре. Имаме сделка.
Тогава няма от какво да се боиш.
Г-н Лин?
Аз съм Абдула Тахери.
Един човек иска да ви види.
Добре. Кой?
Заповядайте.
Г-н Линдзи Форд?
Само "Лин" става.
Приятно ми е. Чувал съм хубави неща за теб.
Приятно е да слушаш хубави неща за чужденците в Бомбай.
Може би и ти си чувал за мен. Казвам се Абдел Кадер Хан.
Значи сега си лекар в гетото.
Нямам нищо общо с тази професия.
Може би затова се справяш толкова добре.
Лекарите не влизат доброволно в гетото.
Можем да принудим хората да не бъдат лоши, но не и да вършат добрини, не е ли така?
Не съм се замислял.
Чудя се от какво си принуден.
Мога ли да направя нещо за вас? - Още не знам.
Тук съм да те поканя да прекараш време с мен и приятеля ми Абдула.
Добре. Не се засягайте от това, което ще кажа.
Имате страшна репутация.
Появявате се изневиделица, затова се страхувам
да се кача в колата ви и да позволя да ме откарате.
Имаш думата ми. Нищо лошо няма да ти се случи тази нощ.
Имам ли избор?
Винаги имаме избор.
В края на краищата мисля, че само това имаме.
Добре.
Толкова за полицейския час.
Полицията знае,
че културните хора в големите градове се нуждаят от места да се събират.
На някои заведения е позволено да плащат подкуп и редът е запазен.
Официално законът важи, но не се прилага.
Кой решава кои закони се прилагат и кои не?
Някой беше казал, че най-лошото на корупцията е,
че работи толкова добре.
Рамеш!
Как е баща ти?
Добре е, Кадербай. Благодаря.
Но аз имам проблем.
Разкажи ми.
Бай, хазяинът.
Иска да увеличи наема двойно.
Иска да ни изгони, не само мен, а всички семейства в сградата.
Има гунди и те ни пребиват.
Даже баща ми.
Значи той не е добре.
Не, господине. Твърде горд е да моли за помощ
и не иска да ви притеснява.
Но аз... - Ти си добър син.
С нищо няма да засегнем гордостта му.
И не е нужно да казваш на баща си за това,
докато проблемът не се реши.
Благодаря. - Добре. Да.
Колко от това разбра?
Не много. Нещо за дома му и баща му.
Хазяинът иска да ги изгони.
Със сила, ако се наложи.
Ще заплашите човека, който ги заплашва? - Одобряваш ли?
Не ви трябва моето одобрение.
Та вие сте Абдел Кадер Хан.
Само защото мога да направя нещо, невинаги означава, че трябва.
Кажи, ако беше на мое място?
Мисля, че ако харесвах Рамеш и хазяинът прекаляваше,
щях да се опитам да помогна.
Дори да нарушиш закона?
Кой решава кои закони да се прилагат и кои не?
В края на краищата независимо от законите или кой решава,
всеки един от нас, всеки атом във всяка галактика във всяка вселена,
се движи към Бог.
Не вярвам в Бог.
Тогава имаме още много неща, за които да си говорим.
Да вървим в клуба.
Каза, че ще останеш с мен. - Не. Не казах, че няма.
Твоята сделка.
Вложила съм много, Лиса. Нямам избор.
Не бива да разочароваш г-н Кадер Хан.
Остани. Моля те.
Заради двете ни.
Виждам какво ти причинява това. Ти също го знаеш, но не го признаваш.
Избери мен. Остани при мен.
Защото това е най-важното.
Държа на теб. Ти го знаеш.
Но избираш него.
В този клуб са най-добрите певци на газели в Бомбай.
Какво е газел?
Любовни песни към Бог.
Каквото и да си мислиш, няма вяра в Бог.
Или го познаваме, или не.
Ами аз не познавам Бог, но си мисля, че е невъзможен.
Фактът, че е невъзможен, доказва, че Бог съществува.
Значи ли, че всички възможни неща не съществуват?
Радвам се, че разбираш.
Всъщност не.
В беда си, приятелю.
Нищо не съществува, както го виждаме. Нашите очи лъжат.
Привидно реалното е част от илюзията. Ти, аз, тази стая.
Ако всичко е илюзия, как знаем какво да правим, как да живеем?
Лъжем.
Разумният човек е просто по-добър лъжец от лудия.
Твоите очи лъжат.
Това, което мислиш, че знаеш, ти казва, че не е така, но е истина.
Предпочитаме лъжата, защото е по-лесно.
Така ли опазваме разсъдъка си?
Аз не съм женен и нямам синове.
Но ако ти кажа, че виждам ясно, че ти си мой син,
Абдула е твой брат, а аз съм твой баща, ще кажеш, че е невъзможно.
И ще се противиш. Виждам го.
Предпочиташ да вярваш в лъжата, че всички сме непознати
и че няма връзка между нас.
Аз имам баща.
И не ви познавам. Нито вие - мен.
Мисля, че може би аз те познавам.
За какво лъжеш себе си, г-н Лин?
Не го правя. Приключих с това.
Знам какъв съм, какво съм направил, какво дължа.
Реших да харесам Лин.
Хареса ли ти?
Невероятно. Не бях чувал подобно нещо.
Може ли да ви питам нещо?
Защо ме доведохте тук тази вечер?
Какво искате от мен?
Какво правиш тук?
Слушам, пия чай,
научавам, че светът, какъвто го познавам, е илюзия.
Напушен съм.
Трябваше да напуснеш Бомбай.
Коя е твоята приятелка, г-н Лин?
Това е Карла Сааранен.
Приятели ли сме?
Не знам.
Да кажем, че Карла играе главна роля в живота ми в Бомбай досега.
Реална или не.
Мисля, че е реална.
Всъщност
Карла е доказателство, че съм прав.
Ако беше въображаема, щеше да е по-добра с мен.
Карла, нека ти представя Абдула Тахери,
моят брат от друга майка,
с който ме събра моят нов познат г-н Абдел Кадер Хан.
Сигурно си чувала за него. - Разбира се.
Приятно ми е да се запознаем, г-це Сааранен.
Подобно. Как се запознахте?
Съдбата реши да ни събере.
Странно как се случва това.
"Неволя дом не избира: спиш, с когото падне!"
Кое е чудовището?
Какво искаш да кажеш? - Казва го мъж, който си ляга с чудовище.
Г-ца Сааранен познава Шекспир.
Някой ми беше казал, че всички въпроси и повечето отговори в живота
са в творбите на Шекспир.
Ще се присъедините ли към нас? - Не мога. И аз имам гости.
Трябва да приключим една работа. Връщам се при тях.
Успех с работата.
Приятна вечер, господа.
Беше удоволствие, Лин.
Това проверка ли беше?
Защо помагаш в Сагар Вада?
Имаха нужда.
Проява на благородство?
Не, в мен няма нищо благородно. Вярвайте ми.
Няма добри или лоши хора.
Това, което правят или не правят, ги прави добри или зли.
Това място ми е много скъпо.
Благодаря ви за тази вечер, г-н Хан.
Моля те, наричай ме Кадербай.
Кадербай.
Нещо такова.
Може би съдбата ме събра с тези мъже, баща и брат.
Но всичко, което се случи след това, беше по мой избор,
както беше казал Кадер.
Ти уби моята майка.
Имах само нея.
Да.
Не исках, но съм виновен.
Рави, омръзна ми да греша постоянно.
Ще го използваш ли?
Рави!
Какво правиш, Рави?
Рави, синко.
Майка ти я няма.
Ако го направиш, ще погребеш и себе си завинаги.
Разбираш ли?
Това дете не заслужава твоето убийство да тежи на съвестта му.
А ти си глупав егоист.
Върви в моя дом. Вече ще живееш с моето семейство.
Чичо Касим, няма да го нараня. - Рави. Прави каквото казвам.
Върви.
Какво му каза?
Че ще живее с моето семейство.
Колибата на Лакшми ще бъде твоя, г-н Лин.
Когато на хората им потрябва помощта ти, ще те намерят там.
Не ти я подарявам.
Да.
ПО РОМАНА "ШАНТАРАМ" НА ГРЕГЪРИ ДЕЙВИД РОБЪРТС
Превод на субтитрите Петя Петрова