Dajmo! Uporabimo vso vodo, kar je imamo!
Hitro! Za gašenje uporabite plahte.
Podrite te kolibe, da ogenj ne bo mogel preskočiti.
Te požare sovražim. Bi me rad ubil? Daj!
Kaj gori?
Sagar Vada. Tam je bival Lin.
Rekla si, da je odšel.
Zebe me.
Dobro. Čista mora ostati. Prav?
Ja.
Dobro. Bravo.
Salam alejkum, g. Lin.
Va alejkum salam.
Kasim Ali sem, tukajšnji glavar.
Prabhu mi je povedal vse o vas. Hvala, g. Lin.
Hvala za to, kar delate.
Z boljšo opremo bi lahko naredil več. Če mi prinesete, kar imate...
Nekateri morajo v bolnišnico. Rabijo zdravila...
Nič od tega ne bo prišlo sem.
Vse smo vam že dali.
Parvati?
Lahko nekdo pogleda Lakšmi?
Lakšmi, kaj se je zgodilo?
Lin, pridi sem!
Prinesite jo sem.
Zanjo rabim še eno mizo.
Počasi. Previdno.
Dobro. V redu je. V redu si.
Vse je v redu. Kar počasi.
Vprašaj jo, ali težko diha.
Kovino ji morajo odstraniti v bolnišnici.
Ti ne moreš? -Ne. Ni šans.
Pljuča ji je predrla.
Mami. -Ravi!
Ne! Izdrla se je.
Ravi! -Mami!
Prabhu! Daj roke sem, prav?
Pritiskaj.
Odmakni roke. Daj!
Drži jo. Prav? -Ja.
Ne sme se premakniti. -Dobro.
Povej ji, da ji bo to pomagalo dihati.
Ne dotikaj se je!
Stran od moje mame! -Kasim, slišati moram.
Ravi, nehaj! Pomagati ji skuša.
Ravi. -Je to dobro?
Ravi. Ravi. -Mama!
Ravi.
Sranje. Pizda.
Kaj je bilo? -Zdravnika potrebuje.
Umakni se!
Prabhu, pomagaj mi jo dvigniti.
Na tri. Ena, dve, tri.
Mami. -G. Lin, kam jo peljete?
Zdravnika potrebuje, sicer bo kmalu umrla.
Naj umre med ljudmi, ki jo imajo radi.
Hočem, da med njimi živi, ne umre. Prabhu?
To ni prav. -Na tri. Ena, dve, tri.
Ravi. -V redu je.
K zdravniku te peljemo. -Gremo!
Ravi. Ravi!
Ne skrbi, Ravi. Tvoji mami pomagajo.
Lin.
Lin, poslušaj!
Ne bo umrla, Prabhu. Ne zaradi mene.
Ej! Pomoč rabiva!
Ej! Ustavi! Ej!
Prabhu. -Ta ženska umira!
Prabhu. Prabhu.
Ej. Ej, ustavi!
Lin, nehaj! Dovolj!
Kaj je rekla?
Ni pomembno.
Hočem vedeti.
Ravija je hotela videti.
Kmalu bodo nazaj.
Koliko kolib je pogorelo?
Trideset. Tudi moja.
Mama!
Po hrano in čaj grem, prav?
Nisem lačen.
Lin.
Trudil si se po vseh močeh. Vem. Zato...
Jaz sem kriv.
Če me ne bi bilo tu, ne bi zagorelo...
Lin, prosim.
Tu večkrat zagori.
Misliš, da jaz nisem jezen, ker je Lakšmi umrla?
Tokrat imamo srečo.
Lani je večji požar uničil precej več džopadpatija.
Bilo je več kot 20 mrtvih.
Prinesel bom hrano.
Izpusti... Jebenti.
Izpusti podložno mapo. Roke kvišku!
Zmigaj se že.
Ne dotikajte se gumbov za alarm.
Dame, napolnite vreče.
Vse je zavarovano. Ni razloga za skrb.
Ubogajte ga.
Prosim... Laura. -V redu.
Zmigajte se že, lenuhi!
Ej, bajsa, to je najina naloga.
Ne oviraj naju, prav?
Daj, ljubica. Vse je v redu. Samo vrečo napolni.
Strah jo je.
Napolni vrečo!
Umaknite se! Dajmo!
Pazi.
Oprostite. Jaz sem kriv.
Ej! Pusti me.
Izpusti pištolo.
Izpusti me! Kujon. Odvrzi pištolo!
Izpusti me.
Odvrzi pištolo! Odvrzi jo! -Okej.
Kaj si naredil?
Pojdi.
Dale.
Dale, zmigaj se, mater.
Takoj. Pridi.
Dale.
Pokličite rešilca.
Dobro. Ej. Zdrži. Ej.
Vse bo v redu, prijatelj.
Zdrži.
Odmakni se!
Salam alejkum, Validbhai.
Alejkum salam, Khaderbhai.
Zanimiva izbira kraja.
Užalosti me, ko pomislim, koliko ljudi je tu služilo v boljših časih.
Arre, vse ima rok trajanja, ne?
In vsak.
Hotel si se pogovoriti. Tukaj se dajva.
Rudžul Adekar je mrtev.
Na tvojem mestu bi ravnal enako.
Med združbami vlada mir.
Naši se ne pobijajo med sabo na ulicah
in vsi so zadovoljni.
Med združbami vlada mir, ker jih vodijo utrujeni starci.
Razen tvoje?
Razen moje.
Rudžul je menil, da si šibek.
Prepričanost o tem, kaj je prav, ne pomeni šibkosti,
sicer bi posel s potnimi listi v Kolabi namesto mene še vedno vodil ti.
Gre za to, Valid?
Vojno boš začel zaradi ranjenega ponosa?
Ničesar ne začenjam. To je posel, yaar.
Sagar Vada je ogromno vreden. Rudžulu sem samo dal boljšo ponudbo.
Ne bom izgubil Sagar Vade.
Je to grožnja?
Samo dejstvo.
Čaču, mogoče zate.
Nekdo lahko reče, da je njegova žena lepa,
za drugega pa je le svinja.
Preprosto dejstvo je, da imam več ljudi in denarja kot ti.
Preprosto dejstvo je, da so ženske in mamila prihodnost,
ti pa vztrajaš v preteklosti.
Ljudem moraš dati, kar hočejo, Khaderbhai. Sicer postaneš nepomemben.
Mogoče ti bom ob vhodu v Sagar Vado postavil velik spomenik.
Vedno je lepo poklepetati s tabo, Validbhai.
Si buden? Dobro. Pridi. Nekaj moraš videti, šef.
Prav. Samo hipec počakaj.
Pridi, na.
Ej.
Kaj počnejo?
Tvoji pacienti so.
Kaj pa govoriš?
Vsi so videli, kaj si naredil sinoči. K tebi hočejo.
Ne. Nisem...
Lin... Lahko počakajo, Linbaba. -Ne morem.
Že dobro uro so tukaj. Rekel sem, da moraš spati.
Prabhu.
Čakali bi tudi, če te ne bi bilo. Le da bi čakali na nič.
In to ubije upanje.
Čakanje na nekaj pa je drugačno, na?
Ne morem. Niti zdravnik nisem.
Celo slab zdravnik je boljši kot nobeden.
Ne pravim, da si slab... Ampak tudi če bi bil, bi bil v redu. Lin, prosim.
Prabhu. -Lakšmi bi umrla v vsakem primeru.
Žalovali bomo za njo.
Tako pač je včasih.
Kako si, Prabhu? -V redu.
G. Lin.
Žal mi je za sinoči. Prav ste imeli. Moral bi vas poslušati.
Kasim, nam bo pomagal?
Želel sem zbežati iz Bombaja
in izkoristiti drugo priložnost, ki mi jo je dal Karlin denar,
čeprav sem tem ljudem nakopal nesrečo.
V redu bo, boš videl.
Če bo taka božja volja.
Veliko denarja boš dal, Linbaba.
No, rabil bom veliko stvari.
Zakaj to počneš?
Imam svoje razloge.
Vzemite. Obnovite pogorele domove.
Prosim.
Poskrbel bom, da bo vse dobro porabljeno.
V redu! Samo še dve minuti, prav?
Dobro.
S tem maži, prav?
Moral sem biti jaz.
Drugega z mojim znanjem zločin ne bi pognal v slum.
Drug kriminalec ne bi imel mojega znanja.
Nisem razumel, zakaj se usoda tako kruto igra z mano.
Vedel pa sem, da ne morem oditi.
Še dvajset bolnikov imava.
Prav? Ven.
Pojdimo.
Živjo.
Jesti moraš.
Zajtrk prvakov.
Včasih si grozno otročja. Si jezna name, ker ti pomagam premagati odvisnost?
Ti si jezna name.
Ti gre tako na jetra, da moraš skrbeti zame?
Lisa, hočem, da sama skrbiš zase.
Ampak ne boš, ker si rada nemočna.
Da si v središču pozornosti, kjerkoli se že pojaviš.
Nekateri skrbijo zate, ker te imajo radi. To ni nič slabega.
In kaj se zgodi, ko jih ni ob tebi?
Se boš vedno izmikala skrbi za druge, ker lahko odidejo?
Ne morem, Lisa. Ne zdaj.
Nočem se prepirati s tabo. Ne ob vseh drugih težavah.
Oprosti.
Prav imaš. Sebična in razvajena mrha sem.
Kaj je?
Včeraj sem lahko razmišljala le o tem, da ne smem biti šibka.
Zdaj pa zaprem oči in zagledam mrtvega Rudžula.
Khader je vedel.
Skušal me je zavarovati. Bolj ko se je trudil...
...odločnejša sem bila dokazati, da zmorem sama.
Ničesar ti ni treba dokazati.
Če ne bom, bo posel propadel.
Bi bilo to tako slabo?
Kdaj si se nazadnje sprostila in bila srečna?
Resnično srečna?
Zadeniva se skupaj.
Obljubim, da bom nekaj pojedla in ne bom zoprna,
ti pa obljubi, da boš z mano poslušala plošče, dokler ne zmanjka pijače in haša.
Prav.
Se moraš spočiti? Lahko se vrnejo jutri.
Ne, v redu sem.
Stojte! Dr. Lin bo imel odmor.
Dr. Lin, to je v zahvalo.
Prabhujeva ideja je bila.
Moja ideja je bila.
Prepričal je Kasima Alija in mi prepustil kolibo.
Prepričal sem Kasima.
Vse potrebno je priskrbel Prabhu. -Jaz sem vse nabavil.
Prabhu, dobro delo si naredil.
Rabiš pomoč pri pacientih?
Ne, ni treba, hvala.
Tole pa je slastno.
Dobro, eh, Linbaba? Vse je šlo kot po maslu, nato pa si jo odslovil. Parvati!
Hvala, a?
Ko pojeva, bom prinesel pladenj nazaj.
V čajnico.
Boš tam?
Bom.
Kaj tako buljite?
Gremo.
Uživaš, a?
Njam, njam.
V Palaceu je treba predhodno rezervirati.
Palace deluje, ker to dovolimo.
Povej Zhou, da smo tu. Ajde.
Padma, nisem nemočna punčka, ki se ti bo uklonila.
Vse orožje boste morali pustiti tukaj.
Ne bom ga.
Khaderbhai, kakšna čast. Vam lahko kaj ponudim?
Nedavno sem preživel slovesen trenutek z Rudžulom.
Davi sem nekaj časa preživel z Validom Šahom.
In zdaj sem prišel k vam.
Vašega posla ne odobravam,
razumem pa, da mora obstajati.
Smeli ste priti sem in služiti.
Pod enim pogojem. Da ste nevtralni.
Khaderbhai, naredila sem napako.
Samo opravičim se lahko.
Sklepala sem, da veste.
Ko sem ugotovila, da ne, je bilo že prepozno.
Kot pravite, v Bombaju sem v ranljivem položaju...
Madame, slabo igrate žrtev.
Upam, da ste se kot ljubica in cipa bolje pretvarjali.
Kot sem rekla, naredila sem napako.
Ampak če bi zaradi nje morala umreti,
ne bi prišli sem in gledali, kako umiram.
Mrtvi mi ne koristite. Živi pa mogoče.
Ko bom odšel od tod, bom s sabo vzel vaše življenje
kot poroštvo za vaš dolg do mene.
Ko bom kaj zahteval, boste to naredili,
sicer bo ta kraj zgorel kot pogrebna grmada.
Kako ste izvedeli?
Vam je povedala Karla Saaranen? -Kdo?
Ne vem, kdo je to.
Rudžul je pripadal meni.
Poznal sem ga bolje, kot se je sam.
Sledil sem mu. Kam je šel, kaj je počel, s kom se je dobil.
Neumno bi bilo misliti drugače. Umrl je zaradi svoje neumnosti.
Upam, da niste neumni, madame.
Linbaba, za Lakšmijin pogreb bomo postavili grmado, če hočeš priti.
Johnny, žal mi je. Nimam pravice biti tam.
Prabhu je rekel, da kriviš sebe.
Prabhu preveč govori.
Ja.
Khaderbhai ti je danes prizanesel. Je bilo to modro?
O svojem življenju odločam sama.
Poznam njihov posel in njih.
Vsi ti bhaii... Klinc jih gleda.
Morda je čas za behaine, Padma.
Imela sva dogovor.
Če govoriš o Lisi, sem svoj del izpolnil.
Lise ni več.
Za to nisem kriv jaz.
Zakaj te je pa potem strah, Maurizio? -Ni me.
Po mojem te pa je.
Moški in ženske so po mojem resnično enakovredni le,
kadar so nemočni in prestrašeni.
Toda ženske so to prisiljene veliko bolj občutiti.
Navadno zaradi moških.
Zakaj sem tukaj?
Lahko si prislužiš moje odpuščanje.
Povej.
Zame v Kolabi prodajaj heroin.
Kolaba je Khaderbhaijeva.
Ampak tam ne prodaja heroina.
Tudi nihče drug ga ne.
Ne dolgujem mu zvestobe. Pa ti?
Jaz?
Nikomur je ne dolgujem.
Vsaj iskren si.
Pogoji so preprosti.
Nikoli se me ne omenja. Obdržiš 20 % dobička.
Štirideset. Vse tveganje prevzamem jaz.
Ne pogajam se.
O kakšni količini govoriva?
Dobim lahko toliko afganistanske robe, kolikor je lahko prodaš.
Velja. Dogovorjeno.
Potem se nimaš česa bati.
G. Lin?
Abdulah Taheri sem.
Nekdo bi vas rad spoznal.
Dobro. Kdo?
Prosim.
G. Lindsay Ford?
Lin bo dovolj.
Pozdravljeni. Dobre stvari slišim o vas.
O tujcih v Bombaju je vedno lepo slišati dobre stvari.
Morda ste tudi vi že slišali zame. Abdel Khader Khan sem.
Zdaj ste torej zdravnik v barakarskem naselju.
No... Še zdaleč nisem zdravnik.
Morda vam gre zato tako dobro.
Zdravniki nočejo v džopadpati.
Dobrih del ni mogoče izsiliti, se strinjate?
O tem nisem razmišljal.
Kaj vas žene k temu?
Vam lahko kako pomagam?
Ne vem še.
Zato sem tu.
Vabim vas, da nekaj časa preživite z mano in Abdulahom.
Prav. Brez zamere, ampak nekaj bi rekel.
Drži se vas srhljiv sloves.
Kar pojavili ste se. Gotovo razumete moje pomisleke o tem,
da bi prisedel in vam dovolil, da me odpeljete.
Obljubim, da se vam nocoj ne bo nič zgodilo.
Imam izbiro?
Vedno jo imate.
Po mojem imamo samo to.
Prav.
Toliko o policijski uri. -Policija ve,
da civilizirani ljudje v velikih mestih potrebujejo prostor za druženje.
Nekateri lokali smejo plačevati podkupnine in red je ohranjen.
Zakon uradno ostaja. Le izvajajo ga ne.
Kdo odloča o tem, kateri zakoni se izvajajo?
Nekdo je dejal, da je pri korupciji kot obliki vladanja najhujše to,
da tako dobro deluje.
Rameš!
Kako je tvoj oče? -Dobro, Khaderbhai. Hvala.
Jaz imam težave.
Povej.
Bhai, moj najemodajalec.
Že zdaj zahteva dvojno najemnino.
Izseliti nas hoče. Ne le mene, vse družine v naši zgradbi.
Gunde ima. Grdo so nas pretepli.
Celo mojega očeta.
Potem ni dobro.
Ne, gospod. Preponosen je, da bi vas prosil za pomoč.
Noče motiti vašega miru.
Jaz pa...
Dober sin si.
Ne bomo prizadeli njegovega ponosa.
Ni treba, da z očetom govoriš o tem...
...dokler ne rešimo težave, inšalah.
Hvala. -Že v redu. Ja.
Koliko ste razumeli?
Bolj malo. Nekaj o njegovem domu in očetu.
Lastnik jih hoče izseliti. Tudi na silo, če bo treba.
In zdaj mu boste zagrozili?
Odobravate?
Ne potrebujete moje odobritve.
Abdel Khader Khan ste.
To, da nekaj zlahka naredim, ne pomeni vedno, da bi moral.
Ustrezite mi. Kaj bi naredili vi?
Če bi imel Rameša rad in je lastnik prestopil meje,
bi mu skušal pomagati.
Tudi po nezakoniti poti?
Kdo odloča o tem, kateri zakoni se izvajajo?
Na koncu se ne glede na zakone in na to, kdo izbira,
vsak od nas, vsak atom v vsaki galaksiji slehernega vesolja
pomika proti Bogu.
Ne verjamem v Boga.
Potem se morava še o marsičem pogovoriti.
Gremo. Peljala ga bova v klub.
Rekla si, da boš ostala z mano. -Ne. Le rekla nisem, da ne bom.
Tvoj posel.
Preveč sem naredila, Lisa. Nimam izbire.
G. Khana se ne sme razočarati.
Ostani. Prosim.
Za dobro obeh.
Vidim, kaj ti to povzroča. Ti tudi. Le priznati nočeš.
Izberi mene. Ostani z mano.
To je najpomembnejše.
Rada te imam. To veš.
A vseeno izbiraš njega.
V tem klubu so najboljši pevci gazel v Bombaju.
Kaj so gazele?
Ljubezenske pesmi. Ljubezenske pesmi Bogu.
Ne glede na to, kaj misliš, nevera v Boga ni mogoča.
Ali ga poznamo ali pa ne.
Ne poznam ga, ampak zdi se mi precej nemogoč.
Prav to, da je nemogoč, dokazuje njegov obstoj.
To pomeni, da vse mogoče stvari ne obstajajo?
Vesel sem, da razumete.
Pa ne.
Prijatelj, v težavah si.
Nič ne obstaja tako, kot vidimo. Naše oči lažejo.
Vse, kar se zdi resnično, je del privida. Vi, jaz, ta prostor.
Če je vse privid, kako vemo, kaj delati, kako živeti?
Lažemo.
Priseben človek le bolje laže od neprisebnega.
Vaše oči lažejo.
To, kar mislite, da veste, vam govori drugače, vendar je res.
Raje lažemo, ker je preprosteje.
Kako ostanemo prisebni?
Nisem poročen in nimam sinov.
Če vam rečem, da jasno vidim, da ste moj sin,
da je Abdulah vaš brat, jaz pa vaš oče, boste to imeli za nemogoče.
Temu se boste upirali. Se že. Vidim.
Raje verjamete laži, da smo si tujci,
da med nami ni povezave.
Imam očeta.
In ne poznam vas. Vi pa ne mene.
Mislim, da vas.
V zvezi s čim o sebi si lažete, g. Lin?
O ničemer. S tem sem opravil.
Vem, kaj sem, kaj sem naredil, kaj dolgujem.
Sklenil sem, da mi je Lin všeč.
Vam je bila glasba všeč?
Izjemna je. Česa takega še nisem slišal.
Smem nekaj vprašati?
Vse to nocoj... Zakaj ste me pripeljali sem?
Kaj hočete od mene?
Kaj počneš tukaj?
Poslušam, pijem čaj,
se učim, da je svet, kakršnega poznam, privid.
Zelo zakajen sem.
Moral bi iz Bombaja.
G. Lin, kdo je vaša prijateljica? -Karla Saaranen.
Sva prijatelja?
Ne vem.
Recimo le, da je bila Karla do zdaj v središču mojega življenja v Bombaju.
Tudi če ni resnična. Meni se zdi resnična.
Pravzaprav...
Karla dokazuje, da imam prav. Če bi si jo izmislil, bi bila prijaznejša do mene.
Karla, dovoli, da ti predstavim Abdulaha Taherija,
menda mojega brata od druge mame.
Nedavno naju je znova povezal moj novi znanec, g. Abdel Khader Khan.
Verjetno si že slišala zanj. -Seveda.
Me veseli, ga. Saaranen.
Enako. Od kod se poznate?
Usodi se je zdelo prav, da nas poveže.
Hecno, kako se to zgodi.
"Kadar je človek v sili, mora spati s čudnimi tovariši".
Kdo je pošast?
Ne razumem.
To je dejal moški, ki je legel s pošastjo.
Ga. Saaranen pozna Shakespearja.
Nekoč je nekdo dejal,
da v Shakespearjevih delih najdemo vsa vprašanja in večino odgovorov.
Bi se nam pridružili?
Ne morem. Svoje goste imam.
Posel moramo skleniti. Vrnila se bom k njim.
Vso srečo s poslom.
Inšalah.
Uživajte v preostanku večera.
Me je veselilo, Lin.
Je bil to preizkus?
Zakaj pomagate v Sagar Vadi?
Potrebovali so pomoč. -Torej ste bili plemeniti?
Nak, v meni ni nič plemenitega, verjemite.
Ni dobrih in slabih ljudi.
Dobre oziroma slabe jih dela to, kar počnejo ali česar nočejo početi.
Ta kraj mi veliko pomeni.
Hvala za ta večer, g. Khan.
Prosim, kličite me Khaderbhai.
Khaderbhai.
Skoraj.
Mogoče me je z njima, z očetom in bratom, združila usoda.
Toda vse, kar je sledilo, je temeljilo na mojih izbirah,
tako kot je rekel Khader.
Vzel si jo. Vzel si mi mojo mamo.
Samo njo sem imel.
Ja.
Nisem hotel, vendar sem jo.
Ravi, do grla sem sit tega, da vsakič zamočim.
Ga boš uporabil?
Ravi!
Ravi, kaj počneš?
Ravi, sin moj...
Tvoje mame ni več.
Če boš to naredil, tudi zate ne bo več vrnitve.
Razumeš?
Ta otrok si ne zasluži imeti vaše smrti na svoji vesti.
Sebičen bedak ste, ker tega ne veste.
Pojdi v mojo kolibo. Z mojo družino boš živel.
Ne, prosim. Nič mu ne bom naredil. -Ravi. Ubogaj me.
Pojdi.
Kaj ste mu rekli?
Da bo živel z mojo družino.
Lakšmijina koliba bo zdaj vaša, g. Lin.
Tam vas bodo ljudje našli, ko vas bodo potrebovali.
To ni darilo.
Ja.
PO ROMANU SHANTARAM GREGORYA DAVIDA ROBERTSA
Prevedla Polona Mertelj