Твоя частка.
І паспорт. Я за нього заплатив.
Думаю, це справедливо.
Бачу, тобі добряче дісталося.
Я знав те, що вони хотіли знати,
чи не так, Чарлі?
От херня, Дейл.
Хочеш, щоб я подякував?
Ну то добре, бляха. Дякую.
Хочеш мене вдарити? Давай. Бий у писок.
Я сам себе підісрав.
Але тепер, якщо я вільний, то вільний їхати туди, куди збирався,
поки не наробив дурниць і не зв'язався з тобою.
НОВА ЗЕЛАНДІЯ ПАСПОРТ
Гадський ківі?
Так скоро я не міг зробити нічого кращого.
Ясно.
Знаєш, куди поїдеш?
Так.
Поїдеш шукати себе, Дейл?
Ні. Поїду, щоб загубитися.
ШАНТАРАМ
Гей.
Ти. У лікарню треба?
Ні. Не треба.
Я в порядку.
Це найпрофесійніший нічний адміністратор
у цьому... в найкращому, найдешевшому готелі на всю Колабу.
Друже Прабу, ти знаєш, котра година?
Мені на хрін так пізно не здалися ще й ці ґора.
Але вони дуже втомилися
і будуть вдячні, якщо ти здаси їм номер.
Візьми їх, будь ласка.
Я їх візьму, бо це ти. -То бери.
Заповніть. -Дуже вам дякую.
Він каже, що живе в готелі.
Хто?
Він каже, що живе в цьому готелі. Це правда?
Так, живе.
Як його звати?
Зараз. Він є в журналі. -Покажіть.
Покажу, сер. -Дайте.
Покажіть форму С.
Форма С повинна бути тут.
Цей козел побився і не хоче їхати в лікарню.
Он як? -Давай уже. Чому так довго?
Що сталося? Цей панду геть кончений.
Якщо не даси йому хабаря, він тебе забере у в'язницю. Що сталося?
Мене пограбували.
Сперли все, навіть взуття.
Усе?
Мені треба полежати.
Покажіть, де номер.
Лін. Ні паспорта, ні грошей... -Що ти робиш?
...у Бомбеї це дуже-дуже велика проблема.
Треба негайно тікати. Лін, ходімо.
Швидше! -Так, сер.
Оцей номер.
Що ж.
Так, сер.
Ось вода.
Тепер я бачу, навіщо тобі ця величезна аптечка.
Може, варто ще мати більше однієї пари взуття?
Найкращі ліки.
Завтра насамперед відведу тебе в консульство Нової Зеландії.
Там тобі дадуть новий паспорт, гроші.
Я не можу йти в офіційні органи.
У мене нема такого варіанту.
Ясно.
Будь ласка, йди їж.
Ти мій гість,
а Лакшмі, моя сусідка, готує...
першокласний роті.
Дякую.
Смачно, так?
Ого. Дуже гостро.
Даньявад, за все.
Не знаю, як тобі, а мені треба випити.
Що це значить?
Я тут уже три тижні. А досі не знаю, що означають усі ці хитання головою.
А ось що.
Зараз воно означає «авжеж, я без сумніву з тобою вип'ю».
Але може також означати «ні». Чи «привіт».
Чи «я розумію».
Чи навіть «я мирна людина, тому, будь ласка, не чіпай мене».
Ти міг би цьому навчитися.
Тоді б цього не сталось, і цього, і того.
Після тебе.
Гей, потроху.
Дуже смачно.
Дуже-дуже м'який смак, друже.
Давай.
Гей, старий.
Залиши собі.
Щось не так?
Ні. Просто...
Якби я знав, що це моє віскі, а не твоє,
я б не був до себе такий щедрий і стільки не випив би.
Серйозно?
Що ти робиш? Що... Гей!
Ти здурів?
Я тільки сьогодні виправ цю сорочку.
Візьми.
Це тобі.
Серйозно?
Дейл!
Сраний стукач.
Тут тобі й місце.
Хтось колись сказав мені, що сон – це поєднання бажання зі страхом.
Коли бажання й страх однакові, ми називаємо сон кошмаром.
Це точно був Руджул?
Товстий і блискучий, багато золота.
Короткі пальці, маленький член-грибок.
Я почула його ім'я,
коли Валід його заохочував.
І Руджул пообіцяв Валіду ділянку нетрів Саґар-Вада?
Так.
Ми були їхньою розвагою, так вони скріплювали свою домовленість.
Інша дівчина, Санні, все зрозуміла:
хто вони були, що робили.
Руджулу й Валіду було насрати, що ми все чули.
ЖИТЛОВИЙ БАГАТОПОВЕРХОВИЙ БУДИНОК
Потім Санні зникла, а мене Жу не відпускала.
І я відправила до тебе покоївку.
Вона мертва, так? Санні.
Я б теж була, якби не мала тебе.
Усі на мене так пильно дивилися. Я подумав, що вони мене ненавидять.
Тепер я знаю, що вони просто витріщалися на мій страх.
Якраз те, що люди знають про себе, їх і лякає.
Даруйте. Де тут туалет?
Як же ти кричав і верещав уночі.
Щось погане снилося? Тому я й не будив тебе рано.
Прекрасно. Слухай, мені дуже треба в...
Гей! Лін, це Лакшмі.
Вона приготувала роті, який ми вчора їли.
О, добрий день. Дякую. Було дуже смачно.
Де ми?
Це нетрі Саґар-Вада.
Мій дім.
Ми не-люди,
а ці халупи – це не-будинки, де ми не живемо.
Чиї вони?
Її чоловіка. Його нема.
Я не можу взяти взуття її мертвого чоловіка.
Не мертвого, Лінбаба.
Він поїхав у Дубай, працювати.
Дякую. Дякую.
Я дуже хочу срати. -Ходімо.
Швидше.
Як розмір?
Можна?
Якщо тобі допоможе.
Гірше не буде.
Ти ж кажеш, що хочеш кинути.
Ти ж знаєш, що буде, якщо ти розкажеш Хадербаю про Руджула?
Я вже вільна.
Можна нічого не казати.
Якщо Руджул нас зраджує, то я марно працювала цей рік.
Ти б кинула мене гнити в «Палаці»,
якби я не знала того, що загрожує твоїй угоді.
Ти мене використала.
І чим ти відрізняєшся від Мауріціо і Модени?
Може, це ти мене використовуєш.
Тобі плювати на Руджула.
Наркотики, я, ті чоловіки –
це все просто, щоб знайти крайнього й не брати відповідальності за себе.
Як справи, Аруне? Джонні.
Прабу.
Я їх обслужу. -Ні. Я обслужу.
Іди прибери зі стола.
Щось хочете?
Нам обом чай і роті, будь ласка.
Вітаю.
Ходімо сядемо.
Сідай. Нандіта робить найкращий чай на весь Бомбей. Повір мені.
Добре.
Арре, дякую, тітонько. Дякую.
Дякую.
Що це за ґора?
Це мій новий бізнес-партнер. -Бізнес-партнер?
Працюватимемо разом у туристичному бізнесі.
Парваті.
Іду!
Що ти їй сказав? -Що ти – мій близький друг.
Це Парваті, і я планую з нею одружитися, Лінбаба.
Це твоя дівчина?
Я не казав, що вона моя дівчина.
Оце ми з нею вперше поговорили.
Ти з нею раніше не розмовляв?
Сьогодні визначний день.
Добре, що мені пощастило це побачити.
Слухай, друже. Треба щось придумати з моєю ситуацією.
Тобі не можна у свої органи влади.
Ану заткнись... -Але ж тобі потрібні гроші?
Я подумав, що зможу допомогти тобі швидко їх отримати.
А квитки на потяг? У твоє село.
Вони ж у тебе? Ми можемо їх продати?
Дуже важко продати квитки на потяг, який уже вирушив. Ні.
Думаю, найкраще нам стати бізнес-партнерами.
Разом будемо гідами по Бомбею.
Прабу, я не лишуся. -Подумай, Лінбаба.
Ми багато заробимо. -Мені треба до Карли.
Послухай, будь ласка. Ми разом можемо... -Я не можу, Прабу.
Гей. Гей.
Дякую за вчора.
Ти мені врятував життя. Це правда.
Та я не лишуся тут заради підробітків.
Цього не буде. Розумієш?
От і добре. Я пізніше зайду по речі.
Карла, це Лін.
Карла, ти вдома? Треба поговорити.
Що сталося? -Мадам Жу все зрозуміла.
Мене ледь не вбили.
Забрали гроші, паспорт, усе.
Я попереджала, що це небезпечно. -Попереджала. Тепер я в сраці.
Іди у своє посольство.
Не можу.
І чому це моя проблема?
Ти серйозно?
Карло, я не розумію, чому ти така.
Я прошу про допомогу.
Карло, бляха, ти мусиш мені допомогти.
Я нічого не мушу.
Мені треба йти.
Вона це серйозно?
Бачу, тобі треба випити.
Я знаю, що вчора ти віддав мені не весь герич.
Тепер я вирішую, не вона.
Карла їх одразу бачить.
Кого?
Тих, кого можна використати.
Вона мене ні до чого не змушувала.
А їй і не треба було. Такий у неї дар.
І що взагалі особливого в Карлі?
Хіба я не така ж вродлива, як вона?
А відчуття зі мною навіть кращі за мою вроду.
Не треба.
Лізо, не треба цього робити.
Може, мені хочеться приємного.
А тобі – ні? Нам може бути приємно разом.
Лізо.
Ти обдовбана.
Чому чоловіки люблять сук?
Це правда.
Западають на жінок, які їх зневажають.
Аж не можуть без них.
Як же хріново.
Ти ще не пробувала кинути?
Я люблю бути під кайфом.
Люблю, що є ніби якась відстань.
Я не вмію розбиратися з життям.
Ніколи не вміла.
Може, Карла його лишила, бо знала, що ти знайдеш.
Чорт, твоя правда.
Я ширнусь, і вона зможе витурити мене за двері.
Ти не такий тупий, як здаєшся, Лін.
Зараз зблюю.
Довго буде так погано?
Кілька днів.
А потім стане краще?
Стане.
Тобі його не вистачає?
Щодня.
Хадербай.
Салам алейкум.
Алейкуму ассалам.
Радий тебе бачити. Прошу.
Дякую.
Усе добре? Ти сказала, що це терміново.
Учора я була в «Палаці».
Твоя ненависть до Жу – це рана, яка не загоїться, якщо її роздиратимеш.
Жу насильно тримала мою подругу Лізу.
Через те, що Ліза дізналася.
Нас зраджують.
Наш спільний бізнес – типовий бомбейський данда.
Хабарі та домовленості, те, чого всі очікують.
Та я маю й інший бізнес. Ти ж знаєш.
З поваги та симпатії до тебе
я ніколи не просив тебе переступати межу між двома моїми світами, Карло.
Ти впевнена? -Інакше мене б тут не було.
Ти мусиш бути впевнена, що готова
до того, що означає твоя розповідь про цю зраду.
Якщо я не скажу тобі те, що знаю, ти постраждаєш.
Натомість за мене постраждаєш ти.
Ти багато для мене зробив.
Між нами нема боргів.
Любов не веде бухгалтерії і не вимагає послуги за послугу.
Ми даруємо її, бо так велить серце, нічого не вимагаючи у відповідь.
І цей урок – найголовніший – ти й досі не засвоїла, Карло.
Руджул Адекар мав зустрічі з Валідом Ша.
Він прийме Валідову пропозицію про купівлю Саґар-Вада, а не нашу.
Надіюсь, ти не помиляєшся.
Дякую.
І чому люди не можуть бути добріші?
То була дівчина?
Що підсадила тебе на героїн?
Хто вона була?
Це неважливо.
Завжди саме кохання затягує нас у кролячу нору.
Боїшся?
Я тобі довіряю.
Коли в нас будуть гроші, щоб поїхати в Індію, зможемо робити це щодня.
Нам буде так добре, коханий.
Зробиш мені послугу? Викинь цю гидоту.
Авжеж.
Лізо. Гей.
Хто такий Руджул Адекар?
Забудь, що чув це ім'я.
Розкажи.
Ні. Облиш.
Ти допомагаєш мені. Я допомагаю тобі.
«Палацу» дозволено існувати, бо він ніколи не ставав ні на чий бік.
Жу нагадають про поблажливі умови, за яких їй дозволили працювати.
Розкажи мені про чоловіка, який тобі допоміг.
Його звати Лін Форд.
Я знала, що він їде звідси, і використала його, щоб звільнити Лізу.
Значить, ти йому довіряла. Це не абищо.
Я спішила. Він цілком підходив.
Він знає про Руджула?
Він чув його ім'я. Більше нічого.
Він не знає, що до чого.
Але розумна й винахідлива людина може вирішити спитати.
КАФЕ «У РЕЙНАЛДО»
Добре. До зустрічі. Дякую, дякую.
Радий був бачити. Так і зробимо.
Гей.
Що в тебе з обличчям?
Мене пограбували.
Ого. -Потрібні нові документи.
І чому ти звертаєшся до мене?
Бо ти найбільший пройдисвіт у Бомбеї, якого я знаю.
Не ображайся. -Та які образи?
Я так розумію, що з причин, які мені не цікаві,
твоє консульство – не варіант?
А то пройдисвіт не знадобився б.
Мені треба купити паспорт. Ти казав, що знаєш кого треба.
Паперовий бізнес у Бомбеї контролює Абдель Хадер Хан.
Можеш організувати мені зустріч?
Якщо мій паспорт продали йому, може, він продасть його мені назад.
Лін, ти читав «Хрещеного батька»?
Бачив кіно.
Оце Хадер Хан.
Це не чоловік, з яким тобі організовують зустріч.
Що ти йому запропонуєш? Ти ж без грошей.
Хороший паспорт, вигідний, коштує тисячу доларів.
Тисячу доларів.
Та перестань. Я точно щось можу зробити.
Ніхто не знає тут усього так, як ти.
Я думав, ми друзі.
У мене нема друзів. І причина – саме такі ситуації.
Ну, я мушу щось робити.
Я цю ніч провів у довбаних нетрях.
І половина Бомбея теж.
Знаєш чоловіка на ім'я Руджул Адекар? Чи Адікур.
Так, це місцевий політик.
Він замішаний у якихось мутних справах у «Палаці» – ним керує мадам Жу...
Ти... Не так голо...
Може, за цю інформацію хтось щось запропонує.
Можеш порозпитувати? -Не так голосно.
Та пішло воно на хер. Я хочу назад свою свободу.
Хай я напаскуджу Жу, Карлі... -Та заспокойся.
...Хрещеному батькові, Руджулу, ще хрінзна кому. Що...
Чорт. -Джентльмени.
«Брудний Гаррі», Лін. Я його подивився на відику.
Це не вестерн, та все одно хороше кіно.
«Я зробив шість пострілів чи лише п'ять?»
Класний фільм. -Бон шанс, Лін.
Удачі тобі.
«На декілька доларів більше» – мій улюблений, друже.
А після нього, мабуть, «Джосі Вейлс».
Хоча ні, вся «Доларова трилогія» – мої номер один, два і три.
А «Джосі Вейлс», напевно, четвертий, бо... те, як він усе разом...
Нам треба поговорити.
Цей хлопець божевільний. Глянь на нього.
Я його виведу звідси. Вибачте.
Я нікуди не піду, старий.
Мене побили до півсмерті.
Після того, як я допоміг Карлі витягти Лізу з «Палацу».
Що? Що сталося з Лізою?
О, ти не знав?
Жу тримала її силою. Вона тепер тупо не в собі.
Вибачте. Вам краще піти.
Дякую.
Ні-ні.
Куди ви? Це жарт. Куди ви йдете?
Знаєш, думаю, не варто тобі втручатися в мої справи.
Лін, з Лізою все добре? Де вона?
Думаєте, я вам, козлам, скажу?
Люди Жу відібрали в мене гроші й паспорт.
Як на мене, то це все – ваша вина. -Гей, гей.
Якщо ти геройствував для курви-наркоманки,
то це Лізина проблема.
А якщо ти це робив, щоб догодити Карлі... Це її проблема.
Але в нас із тобою нема ніяких стосунків.
Я тобі нічого не винний.
Думаю, тут ти помиляєшся.
Куди ти на хрін зібрався? -Арре, хлопці.
Усе добре. Ні, все добре. -Тільки не тут. Прошу, сядьте.
Сідайте обидва.
Після тебе. -Сідай.
Чи ти не охрінів?
Опинився тут і думаєш, що важливий?
Тільки дурень починає грати в гру, не знаючи ні її правил,
ні інших гравців.
Ходімо, Модена.
Хотілося розквасити його симпатичну, усміхнену пику.
Тому що я знав, що міг це зробити і що це було б приємно.
А насамперед тому, що він мав рацію.
Прабу.
Після того, що було вранці, я зрозумію, якщо скажеш звалити на фіг,
але мені треба подзвонити, а я без грошей.
Так?
Добре. Дякую.
Можна зробити міжнародний дзвінок?
Авжеж, Лінбаба.
За три рупії можеш подзвонити куди завгодно.
От тільки я думав, що тобі нема кому дзвонити по допомогу.
Одна людина мені винна.
Міжнародний.
Дякую. -Набирай.
Працює?
Так. -Привіт. Це я.
Чарлі, ти там? Це Дейл.
Не дзвони мені. Ми ж домовлялися не контактувати.
Я знаю. Знаю, старий.
Слухай, треба, щоб ти відправив мені грошей у Бомбей.
Дейл, свою частку ти отримав.
А тепер дзвониш і розраховуєш, що й далі ссатимеш цицьку.
Чарлі, в мене серйозні неприємності.
Це в тебе прямо звичка.
Завжди хтось тебе тримає за яйця.
Мене це не стосується.
Стосується, бо через тебе все моє життя в глибокій сраці.
Слухай, Чарлі. Виручи, будь ласка.
Ти мені винний. -Уже ні.
Так. Ти мені винний, чорт забирай.
Ти б гнив у тюрязі, якби не я.
Чарлі.
Б****!
Лін.
Лін!
Лін, зажди! -Що? Що? Чому?
Чому ти хочеш мені допомогти?
Я тебе ледь знаю. Ти про мене нічого не знаєш.
Бо ти – мій друг.
Так, друзі. Друзі.
Друзі лише підсирають. Повір мені.
Лін. -Що?
Послухай. Ми тут нічого не маємо.
Тут усе тримається лише тому, що всі одне одному допомагають.
Як я хочу допомогти тобі, Лін.
Розумієш?
Я цілий день поводився з тобою, як гівнюк.
Так.
Я бачу, що в тебе все не зовсім добре.
І ще ти не до кінця розумієш свою ситуацію.
Але тепер, здається, почав розуміти.
Що? Що я в глибокій сраці? -Так.
І тепер ти розумієш, що ми можемо почати витягати тебе...
зі сраці.
Зі сраки. -Так, зі сраці.
Якщо ми працюватимемо разом,
то заробимо багато й швидко, Лінбаба.
Добре. Тоді, мабуть, треба починати.
Чало. Чало, бос.
Як по-твоєму, що за людина цей Лін?
Не знаю. Але Карла попросила його про допомогу, і він допоміг.
Мені подзвонили від Рейналдо.
Він там був, скандалив.
Він знає більше, ніж повинен, і говорить більше, ніж я хотів би.
Ассаламу алейкум.
Алейкуму ассалам. Дякую, що прийшли, пане міністр.
Авжеж. Ти покликав, я прийшов.
Бачу, ти робиш домашню роботу.
Знання – це сила, Руджуле.
Тільки в поєднанні з грошима та впливовістю.
Або, в моєму випадку – з хорошою державною посадою.
Усі люди в Саґар-Вада знають, що вони в хріновій ситуації.
Але це не дає їм ніякої сили.
Коли ви востаннє були в нетрях?
Щоб подивитися на людей.
Коли я тільки приїхав у Бомбей, я жив у нетрях.
Тих нетрів уже давно нема,
але я бачив тоді й бачу тепер, що люди не вважають свою ситуацію хріновою.
У них нема ні мізків, ні освіти, щоб мати якісь амбіції.
Амбітні люди не бувають задоволені. -Такі, як ми?
Так, друже. Такі, як ми.
Ти вже не живеш у нетрях.
Ні, та я не забув уроків, які там засвоїв.
Вірність – найголовніше.
Цікаво, що дізнався Валід у «Палаці» Жу.
Я знаю, що ви плануєте мене зрадити
і продати Саґар-Вада Валіду Ша.
Хіба я вас чимось образив?
Хадербай...
Я профінансував усю вашу політичну кар'єру.
Ми дружимо.
Тому скажіть...
чим я вас образив?
Ти відстав.
Ти вперто не хочеш займатися «коричневим цукром» і секс-торгівлею,
тому не можеш конкурувати з ціною Валіда за Саґар-Вада.
Тобто я вас не образив?
Я що, повинен менше заробити
через твої абсурдні моральні принципи?
Ви б могли прийти до мене. Я б вас вислухав.
І нічого б не зробив.
Хадер, ти став слабкий.
Лізо.
Лізо, це Себастьян.
Чого прийшов?
Я... Хотів дізнатися, чи ти в порядку. Може, щось потрібно.
Як ти дізнався, що я тут?
Від Ліна. Він наїхав на Мауріціо «У Рейналдо».
Мені здається, він небезпечний.
Це Лін мене витяг.
Він мене ледве знає, але ризикував заради мене життям.
Мауріціо знає, що ти тут?
Ні. -Це він тебе прислав?
Ні. Лі...
Лізо, не треба було дозволяти Мауріціо змушувати тебе йти в таке місце.
Треба було сказати йому. Вибач, Лізо.
Я бачу, як ти тепер дивишся на мене.
Я це заслужив.
Ти не винуватий, що слабкий.
Я... кохаю тебе.
Так. Але ти не зможеш піклуватися про мене.
Я...
Я подумав, що тобі знадобиться.
Та невже?
Чи Мауріціо сказав вколоти його мені, щоб знов стала шовкова?
Ні. Лізо, Мауріціо не знає, що я тут, клянуся. Я...
Я просто хочу, щоб ти була щаслива. І все.
Він і я? Доведеться обирати, Модена.
Ти. Ти, Лізо. Я б завжди обрав тебе. Завжди.
Хочеш? Я... Я можу...
Ні. Я хочу кинути.
Раз ти кажеш, що кохаєш мене, допоможи.
Лізо. Скажи лише як.
Це Прабу.
Можу з власного досвіду сказати,
що він за найнижчу ціну дістане все, що захочете.
Це Дітер, Сара і Франсуа. Правильно?
Так. -Дуже хочуть купити якісний чарас.
Дуже радий знайомству.
Скільки чарас ви хочете? -Хочемо фунт.
Можна довго курити.
Знайдете?
Арре, авжеж, без проблем.
Можете йти пити пиво, насолоджуватися музикою.
Я принесу, добре? -Домовилися.
Чудово. Я повернуся через хвилину. -Дякую.
Я ж казав, Лінбаба. Вигідний бізнес.
За це багато заробимо.
Чекай.
Що? Хочеш на екскурсію? Чи купити чарас?
Тут тисяча доларів за твій клопіт,
а ще ім'я та адреса в Ахмедабаді.
Тебе чекатимуть.
Зроблять тобі новий паспорт за мій кошт.
Він же тобі потрібний?
Що змінилося з ранку?
Тобі дуже треба, щоб я мовчав?
Хоч би що ти шукав, Лін, воно не тут. Уже ні.
Я думав, що воно – це ти.
Тепер ти знаєш, що це не так.
Твоя половина за чарас.
Ні, залиши собі. Я вже маю, що треба.
Слухай, я зрозумію, якщо ти вважаєш мене козлом,
та я хотів би нормально попрощатися.
Я тебе більше не побачу?
Ні.
У тебе добре серце, Лінбаба.
Сказала Хадеру? -Так.
Значить, через нас убили людину.
Тебе це не турбує?
Я свій вибір зробила.
Я знайшла героїн, який ти лишила.
Хотіла побачити, який вибір я зроблю?
І?
Лін мене відмовив.
Я попросила його викинути.
Я хочу змінитися.
Він би на тебе добре вплинув.
Я дала йому можливість виїхати з Бомбея.
Нічого кращого я б не могла йому дати.
Одне життя забрала, одне врятувала?
І так усе стає нормально?
Колись ми постійно танцювали разом. Пам'ятаєш?
Пам'ятаю.
Я була в тебе закохана.
Хотіла бути всім тим, чим ти здавалася.
Але ти це й так знаєш.
Чорт.
Я їду. Зрозумів?
Скажи тій скаженій корові Жу, що я вже в дорозі.
Я їду з Бомбея. У цьому нема потреби.
Іди на хер!
Бляха.
Цього разу я намагався засвоїти урок.
Бути розумним і робити все, щоб вижити.
Щоб бути вільним.
НА ОСНОВІ РОМАНУ «ШАНТАРАМ» Ґ. Д. РОБЕРТСА
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька