Tavo dalis.
Ir pasas. Už jį sumokėjau aš.
Pamaniau, kad taip bus teisinga.
Atrodo, kad pabuvojai pragare.
Aš žinojau tai, ką jie norėjo žinoti,
ar ne, Čarli?
Po galais, Deilai.
Nori, kad tau padėkočiau?
Gerai, bliamba. Ačiū.
Nori trinktelėti? Pirmyn. Trenk į snukį.
Aš susimoviau.
Bet dabar esu laisvas ir galiu važiuoti ten, kur norėjau,
kol nebuvau padaręs kvailystės ir susidėjęs su tavim.
NAUJOSIOS ZELANDIJOS PASAS
Sumautas kivis?
Tai - geriausia, ką galėjau padaryt per tokį trumpą laiką.
Gerai jau.
Jau žinai, kur išvažiuoji?
Taip.
Ieškosi savęs, Deilai?
Ne. Pamesiu save.
Tu. Tau reikia į ligoninę?
Ne. Nereikia.
Viskas gerai.
Tai - šauniausias naktinis administratorius
šiame geriausiame ir pigiausiame Kolabos viešbutyje.
Jar, Prabhu, žinai, kiek dabar valandų?
Kad daugiau nevedžiotum čia tų sumautų goras taip vėlai.
Jie labai pavargo
ir norėtų gauti kambarį.
Priimk juos, prašau.
Tik dėl tavęs. - Gerai jau.
Gerai. Užpildykit. - Labai ačiū.
Jis apsistojo šiame viešbutyje?
Kas?
Jis sako, kad apsistojo šiame viešbutyje. Taip ir yra?
Taip, apsistojo.
Kokia jo pavardė?
Minutėlę. Įrašyta žurnale. - Parodyk.
Tuojau, pone. - Duok man.
Parodyk jo C anketą.
Ji turi būti kažkur čia.
Tas šunsnukis susimušė, bet atsisako vykti į ligoninę.
Tikrai? - Nagi. Ko taip ilgai krapštaisi?
Kas atsitiko? Tas pandu - šūdžius, kokių maža.
Jei neduosi jam kyšio, jis įkiš tave į kalėjimą. Kas atsitiko?
Mane apiplėšė.
Atėmė viską, net sumautus batus.
Viską?
Aš noriu pagulėti.
Rodyk jo kambarį. Tučtuojau.
Linai. Be paso, be pinigų... - Ką tu darai?
...yra didžiai didelė problema Bombėjuje.
Mums reikia paskubėti. Linai, greičiau.
Paskubėk! - Gerai, pone.
Štai jo kambarys.
Gerai.
Štai taip, sere.
Gerai. Turim vandens.
Dabar suprantu, kodėl nešiojiesi tą pirmosios pagalbos vaistinėlę.
Galėtum nešiotis ir atsarginę porą batų, na?
Geriausias vaistas.
Rytoj iš pat ryto palydėsiu tave į Naujosios Zelandijos konsulatą.
Jie duos tau naują pasą ir pinigų.
Negaliu rodytis valdžios įstaigoj.
Ne mano variantas.
Aišku.
Prašau. Ateik. Valgyk, na.
Esi mano svečias,
o mano kaimynė Lakšmi gamina...
skaniausią rotį.
Ačiū.
Skanu?
Labai aštru.
Danajavad už viską.
Nežinau, kaip tu, bet aš noriu išgerti.
Ką tai reiškia?
Praėjo jau trys savaitės, o aš vis dar nežinau jūsų galvos kraipymo prasmių.
Gerai.
Dabar tai reiškia „žinoma, aš mielai su tavim išgersiu“.
Bet gali reikšti ir „ne“ arba „labas“.
Arba „suprantu“.
Arba net „aš esu ramus žmogus, prašau, nieko blogo man nedarykit“.
Ir tu galėtum išmokti.
Tada nieko panašaus nebūtų buvę.
Tu pirmas.
Sustok.
Labai skanus.
Baisiai švelnus, jar.
Gerai.
Žmogau.
Gali pasilikti sau.
Kas negerai?
Ne. Tiesiog...
Jei būčiau žinojęs, kad tas viskis - mano, o ne tavo,
būčiau tiek nemaukęs, na.
Rimtai?
Ką tu darai?
Tau protas pasimaišė?
Tik šiandien apsivilkau švarius marškinius, jar.
Imk.
Čia tau.
Tikrai?
Sumautas šuo.
Grįžai ten, kur tavo vieta.
Kartą man kažkas pasakė, kad sapnas - vieta, kur susitinka noras ir baimė.
O jei noras ir baimė sutampa - tai jau yra košmaras.
Ten tikrai buvo Rudžulis?
Storas ir praplikęs, su daug aukso.
Putnūs pirštai, pimpis kaip grybukas.
Be to, išgirdau jo vardą,
kai Validas jį pasveikino.
Esi tikra, kad Rudžulis pažadėjo Validui Sagar Vados lūšnyno žemę?
Taip.
Mes buvome jų pramoga, kuria jie užtvirtino savo susitarimą.
Kita mergina, Sani, viską suprato,
kas jie tokie, ką jie darė.
Rudžuliui ir Validui buvo nusispjaut, ar mes ką nugirdome.
GYVENAMASIS DANGORAIŽIS
Tada Sani dingo, o Žu neleido man niekur išeiti.
Turėjau papirkti tarnaitę, kad ji tau pasakytų.
Ji negyva, ar ne? Sani.
Ir aš būčiau negyva, jei ne tu.
Jie visi taip į mane spoksojo, kad pagalvojau, jog manęs nekenčia.
Dabar jau žinau, kad jie spoksojo į mano baimę.
Žmonės bijo to, ką žino apie save.
Atsiprašau. Kur tualetas?
Bet tu ir rėkavai naktį.
Sapnavai košmarą, na? Todėl ir leidau tau ilgiau pamiegoti.
Gerai. Klausyk, man labai reikia į...
Linai, susipažink su Lakšmi.
Tai ji pagamino rotį, kurį vakar valgėm.
Sveiki. Ačiū. Buvo skanu.
Kur mes?
Čia - Sagar Vados džhopadpatis.
Mano namai.
Mes nežmonės,
o tos trobelės - nenamai, kuriuose mes negyvename.
Kieno jie?
Jos vyro. Jo nėra.
Negaliu imti jos mirusio vyro batų.
Jis nemiręs, Linbaba.
Išvykęs į Dubajų uždarbiauti.
Ačiū.
Tuojau apsišiksiu. - Einam.
Greičiau.
Tinka?
Galiu?
Jei manai, kad nuo to bus geriau.
Blogiau - tikrai ne.
Sakei, kad nori mesti.
Juk žinai, kas bus, jei pasakysi Kadarbhajui apie Rudžulį?
Mane paleido.
Galėtume ramiai sau gyventi.
Jei Rudžulis mus išduoda, vadinasi, veltui dirbau visus metus.
Būtum palikusi mane „Rūmuose“ supūti,
jei nebūčiau žinojusi, kas gresia tavo brangiam žemės sandėriui.
Tu pasinaudojai manim.
Kuo tada skiriesi nuo Mauricijaus ir Modenos?
Galbūt tu visais naudojiesi.
Tau nusispjaut ant Rudžulio.
Narkotikai, aš, tie vyrukai -
visi kalti, tik ne tu.
Kaip sekas, Arūnai? Džoni?
Aš juos aptarnausiu. - Nereikia. Aš pati.
Tu nuvalyk stalą.
Ko pageidausi?
Arbatos ir ročio abiem, prašau.
Kaip sekas?
Eikš. Sėskis.
Sėskis, na. Nandita verda skaniausią arbatą Bombėjuje. Patikėk.
Aišku.
Are, ačiū, kaki. Ačiū.
Ačiū.
Kas tas gora?
Mano naujas verslo partneris. - Verslo partneris?
Mes kartu dirbsime turizmo versle.
Einu!
Ką tu jai pasakei? - Kad esi geras mano draugas.
Tai - Parvatė, noriu ją vesti, Linbaba.
Ji - tavo mergina?
Aš nesakiau, kad ji - mano mergina.
Tai pirmas kartas, kai mes ištarėm žodį vienas kitam.
Nebuvai su ja kalbėjęs?
Kokia svarbi diena.
Na, džiaugiuosi, kad buvau šalia.
Klausyk, bičiuli. Turiu apsispręsti, ką man daryti.
Į valdžios įstaigas tau negalima.
Tyliau, bliamba... - Bet tau reikia pinigų, taip?
Galvojau, kaip tau padėti jų greičiau gauti.
Kaip traukinio bilietai? Į tavo kaimą.
Tebeturi juos? Gal juos galima parduoti?
Didžiai sunku parduoti bilietus į nuvažiavusį traukinį. Ne.
Manau, geriausia išeitis būtų tapti verslo partneriais.
Būti vadovais po Bombėjų.
Aš čia neliksiu, Prabhu. - Pats pagalvok, Linbaba.
Uždirbtume krūvą pinigų. - Man reikia pas Karlą.
Paklausyk, prašau. Galėtume... - Aš negaliu, Prabhu.
Ačiū tau už vakar. Girdi?
Tu išgelbėjai man gyvybę. Tikrai.
Bet aš neliksiu čia ir neužsiimsiu aferomis dėl pinigų.
Šito nebus. Girdi?
Gerai. Savo mantą pasiimsiu vėliau.
Karla, čia aš, Linas.
Karla, tu namie? Man reikia su tavim pasikalbėti.
Kas atsitiko? - Madam Žu viską suprato.
Jie vos nenudėjo manęs.
Atėmė pinigus, pasą, viską.
Įspėjau, kad tai - pavojinga. - Įspėjai. Dabar man šakės.
Kreipkis į ambasadą.
Negaliu.
Kuo aš čia dėta?
Tu rimtai?
Karla, nesuprantu, kodėl taip elgiesi.
Prašau tavęs pagalbos.
Karla, privalai man padėti, bliamba.
Aš niekam nieko neprivalau.
Jau eisiu.
Ji čia rimtai?
Panašu, kad tau reikia išgerti.
Žinau, kad vakare davei man ne visą dozę.
Dabar viskas mano rankose, ne jos.
Karla užuodžia juos iš tolo.
Ką?
Žmones, kuriais gali pasinaudoti.
Ji manęs nevertė to daryti.
Jai ir nereikėjo tavęs versti. Tai jos talentas.
Kuo ta Karla tokia ypatinga?
Esu tokia pat graži, kaip ir ji, ar ne?
Tau patiktų mane liesti.
Nereikia.
Liza, nedaryk to.
Gal aš noriu, kad man būtų gera.
O tu ne? Galėtų abiem būti gera.
Tu apsinešus.
Kodėl vyrams patinka kalės?
Taip yra.
Jie pataikauja moterims, kurios bjauriai su jais elgiasi.
Ir tuo mėgaujasi.
Tai mane užknisa.
Niekada nebandei mesti?
Man patinka būt apsinešusiai.
Tada negalvoju apie savo gyvenimą.
Nemoku teisingai gyventi.
Ir niekada nemokėjau.
Karla turbūt specialiai paliko, nes žinojo, kad rasi.
Tu teisus, bliamba.
Jei suvartosiu, ji galės mane išmesti.
O tu nesi toks kvailas, kaip atrodai, Linai.
Tuojau apsivemsiu.
Ilgai blogai jausiuosi?
Kelias dienas.
Vėliau pagerės?
Taip.
Tau kada nors kyla noras?
Kiekvieną dieną.
Salaam alaikum.
Alaikumu assalam.
Malonu tave matyti. Prašau.
Ačiū.
Viskas gerai? Sakei, kad skubus reikalas.
Vakar buvau „Rūmuose“.
Tavo neapykanta Žu yra žaizda, kuri niekada neužgis, jei ją krapštysi.
Žu laikė uždariusi mano draugę Lizą.
Dėl to, ką Liza sužinojo.
Mus išdavė.
Mūsų bendras verslas - niekas kita, kaip įprastas Bombėjaus danda.
Kyšiai ir susitarimai, kurių visi tikisi.
Bet aš turiu kitą verslą. Ir tu tai žinai.
Aš tave gerbiu ir myliu,
todėl niekada neprašiau, kad darytum tai, kas tau keltų pavojų, Karla.
Esi tikra? - Kitaip nebūčiau čia atėjusi.
Turi būti tikra, kad esi pasiruošusi tam,
kas bus, kai pasakysi man apie išdavystę.
Jei nepasakysiu tau, ką žinau, tu kentėsi.
Todėl pasiryžai kentėti vietoj manęs.
Tu šitiek daug dėl manęs padarei.
Mes vienas kitam nieko neskolingi.
Meilėje nėra apskaitos ar paslaugos už paslaugą.
Mes mylime, nes to trokšta mūsų širdis, ir nieko nereikalaujame mainais.
Ir šitą svarbiausią pamoką tau dar reikia išmokti, Karla.
Rudžulis Adekaras susitiko su Validu Ša.
Jis priims Valido pasiūlymą dėl Sagar Vados, ne mūsų.
Tikiuosi, tu neklysti.
Ačiū.
Nežinau, kodėl žmonės negali būti geresni.
Ar tai buvo mergina?
Kuri pasiūlė tau išbandyt heroiną pirmą kartą?
Kas ji tokia buvo?
Nesvarbu.
Dažniausiai įkliūvam į tuos spąstus dėl meilės.
Bijai?
Pasitikiu tavim.
Kai turėsim pinigų nuvykt į Indiją, darysim tai kiekvieną dieną.
Mums bus labai gera, mielasis.
Gali padaryt man paslaugą? Išmesk tą šūdą.
Gerai.
Kas tas Rudžulis Adekaras?
Pamiršk jį.
Pasakyk.
Ne. Pamiršk.
Tu padedi man. Aš padedu tau.
„Rūmai“ egzistuoja tik todėl, kad niekada nesivelia į konfliktus.
Žu teks priminti, kieno malone ji gali dirbti.
Papasakok man apie tą, kuris tau padėjo.
Jis vardu Linas Fordas.
Žinojau, kad jis ruošiasi išvykti, ir pasinaudojau juo, kad išgelbėčiau Lizą.
Tu tikriausiai juo pasitikėjai. Tau tai yra labai svarbu.
Aš skubėjau. Jis tam reikalui puikiai tiko.
Jis žino apie Rudžulį?
Girdėjo tik vardą. Daugiau nieko.
Jis neturi apie tai žalio supratimo.
Bet protingas ir sumanus žmogus gali nuspręsti paklausinėti.
Gerai. Iki. Ačiū.
Buvo malonu. Kaip visada, ar ne?
Kas tavo veidui?
Mane užpuolė.
Man reikia naujų dokumentų.
Kodėl prašai manęs?
Todėl, kad esi didžiausias sukčius, kurį pažįstu Bombėjuje.
Tik neįsižeisk. - Ką jau čia.
Kaip suprantu, dėl tam tikrų priežasčių, kurių nežinau,
į konsulatą tu negali kreiptis?
Bien sûr. Antraip nebūtum kreipęsis į sukčių.
Noriu nusipirkt pasą. Sakei pažįsti tą tipą.
Pasų verslą Bombėjuje kontroliuoja Abd ul Kadaras Chanas.
Gali mane su juo suvesti?
Jei jie pardavė jam mano pasą, galbūt galėčiau jį išsipirkti.
Esi skaitęs „Krikštatėvį“, Linai?
Esu matęs filmą.
Jis - apie Kadarą Chaną.
Tai ne tas žmogus, su kuriuo galima taip lengvai suvesti.
Ką tu gali jam pasiūlyti? Pats sakei, kad neturi pinigų.
Geras pasas, kurį verta turėti, kainuos tūkstantį dolerių.
Tūkstantį dolerių.
Nagi. Juk turi būti kokia nors išeitis.
Niekas už tave geriau nepažįsta šitos vietos.
Maniau, kad mes - draugai.
Aš neturiu draugų. Kaip matai, iš jų jokios naudos.
Nežinau, ką man daryti.
Žinai, praėjusią naktį miegojau sumautame lūšnyne.
Kaip ir pusė Bombėjaus gyventojų.
Pažįsti tokį tipą Rudžulį Adekarą? Ar Adykarą?
Taip, jis yra vietos politikas.
Jis įsipainiojęs į kažkokį nešvarų reikalą „Rūmuose“, madam Žu viešnamyje...
Gal... Tyliau...
Galbūt ši informacija būtų kam nors vertinga.
Gali paklausinėti? - Kalbėk tyliau.
Po galais. Aš noriu susigrąžint laisvę, Didjė.
Man nusispjaut, ar išdursiu Žu, Karlą... - Gali tyliau?
...Krikštatėvį, Rudžulį ar kitą šūdžių, kad ją atgaučiau. Bet ką...
Šūdas. - Ponai.
„Purvinasis Haris“. Linai. Mačiau per vidiaką.
Nors ir ne vesternas, bet labai geras.
„Šoviau šešis kartus ar tik penkis?“
Geras. - Bonne chance, Linai. Girdi?
Linkiu sėkmės.
Labiausiai man patiko „Keliais doleriais brangiau“, jar.
Ir gal „Džosis Veilsas“.
Nors ne... Pirmose trijose vietose - visa Dolerių trilogija.
O ketvirtoje - „Džosis Veilsas“, nes... kaip jis viską padaro...
Reikėtų pasikalbėti.
Beprotis. Pažiūrėkit į jį.
Tuojau juo atsikratysiu. Atsiprašau.
Aš niekur neisiu, žmogau.
Manė patvarkė kaip mažvaikį.
Po to, kai padėjau Karlai ištraukti iš „Rūmų“ Lizą.
Ką? Kas nutiko Lizai?
Tu nežinojai?
Žu laikė ją uždariusi. Jai dabar labai šūdinai.
Atleiskite. Jums geriau išeiti.
Ačiū.
Ne.
Kur jūs išeinat? Jis juokauja. Kur jūs išeinat?
Žinai, nesikišk į mano reikalus.
Linai, Lizai viskas gerai? Kur ji?
Taip aš jums ir pasakysiu, šūdžiai.
Žu pakalikai atėmė iš manęs pinigus ir pasą.
Kaip suprantu, viskas per tave.
Jei norėjai suvaidint didvyrį apsinešusios kekšės akyse,
tai - Lizos problema.
Jei norėjai įsiteikti Karlai... Tai - jos problema.
Bet mes su tavim neturim nieko bendro.
Aš tau nieko neskolingas.
Manau, tu klysti.
Nebandyk bėgt nuo manęs, bliamba. - Are, vyručiai.
Viskas gerai. Ne, viskas gerai. - Čia ne ta vieta. Prašau, sėskitės.
Sėskitės abu.
Po tavęs. - Prisėsk.
Kas tu manaisi esąs?
Pasirodai čia ir manai, kad esi pasaulio bamba?
Žinai, tik kvailys žaidžia, pirma nesusipažinęs su taisyklėmis
ir kitais žaidėjais.
Varom š čia, Modena.
Norėjau trenkt jam į dailų, išsiviepusį snukį.
Todėl, kad žinojau, jog galiu, ir todėl, kad man būtų tai patikę.
O labiausiai todėl, kad jis buvo teisus.
Klausyk, po visko, kas nutiko ryte, suprasčiau, jei lieptum man atsiknisti,
bet man labai reikia paskambinti, o aš neturiu pinigų.
Ką?
Gerai. Ačiū.
Galiu tarptautinį skambutį?
Žinoma, Linbaba.
Už tris rupijas gali skambinti į bet kurią šalį.
Tik keista. Maniau, kad neturi kam skambinti.
Vienas žmogus man skolingas.
Tarptautinis.
Ačiū. - Skambink.
Prisiskambinai?
Alio? - Labas. Čia aš.
Čarli, girdi? Čia aš, Deilas.
Neturėtum man skambinti. Juk susitarėm, jokių kontaktų.
Žinau. Žinau, bičiuli.
Klausyk, man reikia, kad atsiųstum į Bombėjų šiek tiek pinigų.
Deilai, aš tau atidaviau skolą.
Negali čia skambinėti ir čiulpti iš manęs pinigus.
Pakliuvau į rimtą bėdą, Čarli.
Tai jau tampa įpročiu.
Amžinai įkiši pimpalą į tarpdurį.
Tik šįkart aš niekuo dėtas.
Dar ir kaip dėtas, nes per tave susišikau gyvenimą.
Nagi, Čarli. Padėk man, prašau.
Esi man skolingas. - Jau nebe.
Esi. Tu man skolingas, bliamba.
Būtum supuvęs kalėjime, jei ne aš.
Šūdas!
Linai, palauk! - Ko tau? Ką? Ko nori?
Kodėl nori man padėti?
Aš tavęs beveik nepažįstu. Tu nieko apie mane nežinai.
Todėl, kad esi mano draugas.
Taip, draugai. Draugai.
Visi draugai išduoda. Patikėk.
Linai. - Ko tau?
Klausyk. Čia mes nieko neturim.
Bet čia visi padeda vieni kitiems.
Todėl ir aš noriu tau padėti, Linai.
Gerai?
Visą dieną elgiausi kaip šūdžius.
Taip.
Matau, kad tau - prasti popieriai.
Ir nesupranti, kokiam šūde atsidūrei.
Bet dabar, manau, jau pradedi suprasti.
Ką? Kad esu šūde iki kaklo? - Taip.
Ir imi suprasti, kad galim pradėti...
traukti tave iš šūdo.
Traukti iš šūdo. - Taip, traukti.
Dirbdami kartu,
fatafat pasidarysim pinigų, Linbaba.
Gerai jau. Tada ir pradėkim.
Čalo,bose.
Kaip manai, kas per žmogus tas Linas?
Nežinau. Bet Karla kreipėsi į jį pagalbos, ir jis neatsisakė.
Man skambino iš „Reinaldo“.
Jis ten buvo ir sukėlė triukšmą.
Jis žino daugiau nei turėtų ir kalba daugiau nei aš norėčiau.
Assalamu alaikum.
Alaikumu assalam. Ačiū, kad atėjai, ministre.
Nėra už ką. Tu pakvieti, aš ateinu.
Matau, darai namų darbus.
Žinojimas yra jėga, Rudžuli.
Tik kartu su pinigais ir įtaka.
Arba, kaip mano atveju, su geromis pareigomis vyriausybėje.
Tie žmonės iš Sagar Vados žino, kad yra nevykėliai.
Bet jiems nuo to nėra geriau.
Kada paskutinį kartą buvai džhopadpatyje?
Pažiūrėt, kaip žmonės ten gyvena.
Kai atvykau į Bombėjų, ir man teko panašiame gyventi.
Daug laiko prabėgo,
bet iš to, ką mačiau tada, ir ką matau dabar, jie nėra nevykėliai.
Jiems trūksta smegenų ir išsilavinimo, kad turėtų ambicijų.
Ambicingiems niekada nebūna gana. - Tokiems, kaip mes?
Taip, mano drauge. Tokiems, kaip mes.
Dabar tu nebegyveni lūšnyne.
Ne, bet niekada nepamiršiu ten išmoktų pamokų.
Ištikimybė yra viskas.
Įdomu, ką Validas sužinojo Žu viešnamyje.
Žinau, kad ketini išduoti mane
ir parduoti Sagar Vadą Validui Ša.
Ar esu tau padaręs ką nors blogo?
Aš finansavau tavo politinę karjerą.
Mes buvome draugais.
Tad pasakyk man...
ką blogo aš tau padariau?
Tu atsilieki nuo konkurentų.
Tavo užsispyrimas nedalyvauti heroino ir sekso versle reiškia,
kad negali konkuruoti su Valido kaina už Sagar Vadą.
Vadinasi, aš tau nepadariau nieko blogo?
Kodėl turėčiau netekt pinigų
dėl tavo kvailos moralės?
Na, galėjai ateiti pas mane. Aš būčiau tave išklausęs.
Ir nieko nedaręs.
Tu tapai silpnas, Kadarai.
Liza, čia aš, Sebastianas.
Ko tau čia reikia?
Norėjau pasiteiraut, ar tau viskas gerai, ar nieko nereikia.
Iš kur sužinojai, kur aš?
Linas. Jis užsipuolė Mauricijų „Reinalde“.
Jis yra pavojingas.
Linas mane iš ten ištraukė.
Jis manęs visai nepažįsta, bet nepabijojo surizikuoti savo gyvybe.
Mauricijus žino, kad atėjai?
Ne. - Tai jis tave pasiuntė?
Ne.
Liza, aš neturėjau leisti Mauricijui siųsti tave į tokią vietą.
Turėjau jam pasakyti. Atleisk man, Liza.
Suprantu, ką apie mane galvoji.
Aš to nusipelniau.
Ne tavo kaltė, kad esi silpnas.
Aš... myliu tave.
Bet negali manimi pasirūpinti.
Aš...
Pagalvojau, kad norėsi.
Tikrai?
O gal Mauricijus liepė mane apsvaiginti, kad vėl jam paklusčiau?
Ne. Liza, Mauricijus nežino, kad esu čia, patikėk.
Noriu, kad būtum laiminga. Ir viskas.
Jis ar aš? Tau teks pasirinkti, Modena.
Tu. Tu, Liza. Visada rinkčiausi tave. Visada.
Tai nori? Aš galiu...
Ne. Aš noriu mesti.
Sakai, kad myli mane, tai padėk man.
Liza. Tik pasakyk, kaip.
Susipažinkit su Prabhu.
Iš savo patirties galiu pasakyti,
kad jis gali gauti viską ir už geriausią kainą.
Diteris, Sara ir Fransua. Teisingai?
Taip. - Ieško geros kokybės čaraso.
Malonu susipažinti.
Kiek čaraso norėtumėt? - Svarą.
Nemažai žolytės.
Gali gauti?
Are, žinoma, be problemų.
Gerkit alų, paklausykit geros muzikos.
Tuojau atnešiu, gerai? - Labai gerai.
Gerai. Tuojau prie jūsų prieisiu. - Ačiū.
Juk sakiau, Linbaba. Geras versliukas.
Dideli pinigai.
Palauk.
Ko tau? Nori apžiūrėti miesto įžymybes? Nusipirkti čaraso?
Čia yra tūkstantis dolerių už patirtus nemalonumus,
pavardė ir adresas Ahmadabade.
Jie tavęs lauks.
Ir padarys tau naują pasą mano sąskaita.
Juk tau šito reikia, ar ne?
Kas pasikeitė nuo šio ryto?
Nori, kad aš tylėčiau?
Nežinau, ko tu ieškai, Linai, bet čia to nerasi. Jau nebe.
Galbūt ieškojau tavęs.
Dabar žinai, kad klydai.
Tavo dalis už čarasą.
Ne, pasilik sau. Tai, ko man reikia, jau turiu.
Klausyk, suprasiu, jei galvoji, kad esu šūdžius,
bet norėčiau su tavim gražiai atsisveikinti.
Mes nebepasimatysim, na?
Ne.
Turi gerą širdį, Linbaba.
Pasakei Kadarui? - Taip.
Vadinasi, mes ką tik nužudėme žmogų.
Tavęs tai nejaudina?
Aš taip nusprendžiau.
Radau heroiną, kurį buvai palikusi.
Norėjai pažiūrėt, ką aš nuspręsiu?
Ir?
Linas mane atkalbėjo.
Liepiau jam jį išmesti.
Aš noriu pasikeisti.
Jis ir tau galėjo padėti.
Šįvakar padėjau jam išvažiuot iš Bombėjaus.
Tai yra geriausia, ką galėjau jam pasiūlyti.
Vieną žudai, kitą gelbėji?
Manai, tai - teisinga?
Kažkada mes ilgai šokdavom. Pameni?
Pamenu.
Buvau tave įsimylėjusi.
Norėjau būti tokia, kaip tu.
Bet tu ir pati žinai.
Eina šikt.
Aš išvažiuoju. Aišku?
Pasakyk tai kvailai karvei Žu, kad manęs čia nebebus.
Aš išvažiuoju iš Bombėjaus. Palikit mane ramybėje.
Atsiknisk!
Šūdas.
Nors kartą pabandžiau išmokti pamoką.
Būti protingu ir daryti viską, kad išgyvenčiau.
Kad būčiau laisvas.
PAGAL GREGORIO DEIVIDO ROBERTSO ROMANĄ „ŠANTARAMAS“
Išvertė Laima Banionienė