Трябваха ми време и няколко трудни урока,
за да науча това, което знам за любовта, съдбата и изкуплението.
В тази история бях пребит, обичан, с приятели и окован на три континента.
Но тя започна с прост избор - да избягам или да умра.
Искам ви в 13 ч., кръшкачи.
Да не закъснеете с 15 минути. Чувате ли?
11 Ч. РАБОТИЛНИЦА
Да. - Знам.
ЗАТВОР "ПЕНТРИДЖ", АВСТРАЛИЯ
1982 ГОДИНА
Идва. - Здрасти, доносник.
Проклет доносник!
Загазил си, пич. - Мъртъв си!
Ще си го получиш.
Мъртъв си.
Пуснали са Барнс от изолатора.
Току-що го видях. Мислех, че му остава още месец.
Има важни приятели.
Не съм готов.
Дейл, забрави за бягство. Кажи на проклетото ченге каквото иска.
И после какво? Не съм доносник, Нед.
Всички затворници те мислят за такъв.
Мамка му, Барнс щеше да те убие последния път.
Мислиш ли, че няма да довърши започнатото?
Зарежи. Тръгвам сега. - Какво?
Дейл! Ами аз?
Вземи ме със себе си.
Дейл!
Почти 13 часа е. Няма да стане с това.
Да се връщаме.
Дейл, чуй ме!
Можем да се върнем в крилото преди проверката.
Долу има циркуляр.
Не. Ще разберат, че липсва. - Няма.
Ще ни чуят. - Ще изчакаме работниците да се върнат.
Няма да стане. - Ще стане.
Няма да им хрумне, че някой глупак ще използва циркуляр,
за да избяга по предната стена.
И ще са прави. Забрави. Да се връщаме. - Не мога.
Хайде. - Вие четиримата.
Да започваме.
Донесете ги горе отзад.
Мамка му!
Мамка му.
Не се показвай. Не могат да ни видят оттук.
Добре.
Колко е високо?
10-12 м може би.
Може да си счупим краката.
Мръдни. - Страх ме е от високо.
Всичко ще е наред.
Знаеш ли? Ти върви. Аз ще се върна.
За бога, успокой се. - Пусни ме. Не мога.
Не може да се върнеш. Ще разберат, че ме няма.
Ти ще си пръв.
Мамка му.
В онзи момент чаках изстрела от карабината.
Не смеех да мисля, че съм свободен.
Ченгетата идваха ли?
Не.
Къде беше, преди да дойдеш тук? - Никъде.
Не и при майка си?
Ще ме чакат първо там.
И аз бях вторият, за когото се сети. Защо?
Не знам.
Не мислих много. Просто скочих от стената и избягах.
Не бях мислил за по-нататък.
Сигурно имаш приятели, които ще са ти по-полезни.
Практически, като на беглец.
Вече не си мой студент, Дейл.
Не ми е работа да помагам на избягали затворници.
Трябваше да избягам.
Щяха да ме убият вътре. Нямах избор.
Изборът е всичко, което имаш.
Лесно е да се каже.
Не мога да се върна в колежа. Не мога да бъда парамедик.
Не ми остава друго.
Бях толкова горд, че се измъкнах от средата си,
че мама толкова се гордееше.
Бях горд с това, което видяхте в мен.
Вижте ме сега.
Аз съм провалил се студент, син.
Провалил се престъпник, наркоман.
Ти можеш много повече.
Не.
Не, знам какво направих.
За какво трябва да си платя.
Смъртта ми в затвора нямаше да го изкупи.
Не си избягал от нищо, освен ако не постигнеш нещо, така че...
Какъв искаш да бъдеш?
Искам да бъда човекът, която щях да съм преди всичко това.
Не можеш. Не тук. Не и след това.
Тогава трябва да замина.
Защо?
Защото знам кой си всъщност.
Мисля, че дойде тук, някой да ти го напомни.
Никакви оръжия повече, Дейл. Никакви въоръжени обири или хероин.
Не ме прави на глупак.
БОМБАЙ, ИНДИЯ
ФОРД, ЛИНДЗИ ОКЛАНД, НОВА ЗЕЛАНДИЯ
Дами и господа, добре дошли в Бомбай.
Когато отваряте отделението за ръчен багаж, бъдете внимателни.
Първо забелязах миризмата.
В онази първа минута в Бомбай не я разпознах.
Но сега я познавам. Беше миризмата на надежда.
Следващият. - Дами и господа,
добре дошли на международно летище Бомбай.
Но докато стоях с чуждо име и фалшив паспорт,
усещах еднакво надеждата и страха.
ГРАЖДАНИН НА НОВА ЗЕЛАНДИЯ
Добро утро, сър!
Аз съм най-добрият гид в Бомбай.
Знам всичко за моя златен град.
Трябва ли ви помощ? Ще ви покажа всичко.
Нека ви помогна. - Благодаря, но не.
Да, сър.
Простете, сър, но това беше само едно "не".
В моята Индия едно "не" не е истинско "не".
А кое е истинско?
Само след три "не"-та, е истинско "не".
Нека ви заведа в евтин и чист хотел.
Вие решавате колко да ми платите.
Ами ако реша да не ти платя?
Това е ваш избор, сър.
Но не вярвам да решите така.
Аз съм най-добрият гид в Бомбай.
Най-големият досадник.
Много голям. Всички го казват. Познавате ме твърде добре.
Интересува ли ви? - Не.
Сър.
Аз съм Прабу.
Линдзи.
Лин-си. - Линдзи.
Лин-си. Сър, дано не възразявате,
Но това име не е много хубаво.
Не? - Не, благодаря.
Много е дълго и пискливо за това как говорят индийците.
Добре. - Трябва нещо по-късо.
"Лин" е по-добре.
Няма проблем. - Нали може да ви наричам Лин?
Лин става. - Много добре.
Освен това има щастливо значение.
Така ли? Какво? - "Голям пенис".
Голям пенис?
Не означава точно това, но звучи като "линг",
а това означава "голям пенис".
Пази се. - Не. Казвам ви.
Това име има сила и е на късмет.
Всички ще го харесат, като го чуят. Ще видите.
Добре, печелиш.
Заведи ме в хотела.
Сър, елате.
Харесва ли ви?
Харесва ми.
Откъде сте?
От Нова Зеландия.
Учил си философия?
Помага ли ти?
Затова ли сме тук, да говорим за философия?
Мислиш се за по-умен от мен, нали, Дейл?
Аз съм само един тъп полицай.
Но опитът ми е дал философия,
основана на емпирични факти,
че както след нощта идва ден, така и човекът се поддава на природата си,
даже и умно момче като теб.
Дали майка ти се гордее? Гледах я в съда как обвинява себе си.
Ти разби сърцето й. - Не говорете за нея.
Знаеш ли защо си по-лош от всички отрепки тук?
Защото си имал шанса да бъдеш различен.
Въпреки преимуществата, които тя ти е осигурила, ето те тук.
А един добър човек е мъртъв.
Кой уби полицай Флорис?
Кажи ми името.
Хайде.
Не помня.
Ще си спомниш.
Събуди се, Линбаба! Имам да ти показвам много.
Вземам по 100 рупии на ден.
За тези пари ще ти покажа всичко.
Туристът плаща таксито.
Да прекараме ли това бяло копеле по обиколния път?
И за чая.
Аз ли плащам?
Това копеле откога е в града?
Какво е "мадерчод"? - "Копеле".
Много хубава ругатня, Линбаба. Всеки я използва.
"Бенчод" също. Копелдак.
Копелдак ли?
Мамка му!
Този луд ли е?
И ако спрем за обяд.
Колко вземаш на това бяло копеле?
На кого викаш "копеле"?
Издирваха ме, имаше награда за главата ми,
бях престъпник без дом и родина.
Но засега бях свободен.
Ако бягаш, всеки ден е целият ти живот.
А в новото има надежда и вълнение.
Не ми трябва плат.
Ще се върна може би утре. Утре.
Ще се върнете. - Благодаря.
Пази се!
Имаш късмет, че бях тук.
Може би си моят ангел хранител.
Не. Със сигурност.
Прекалено голям дявол съм.
Колко голям? - Хей, Карла! Идвай.
Ако дойдеш някой път в "Рейналдо", може би ще разбереш.
Карла!
Кой е този? - Нов приятел ли имаш?
КАФЕНЕ "РЕЙНАЛДО"
Намерил си го. Аз съм Карла Сааранен.
Линдзи Форд. Но ме наричат Лин.
Така ли?
Да, знам, че значи "голям пенис".
Само "пенис", без голям.
Означава средна хубост.
Добре.
Пази се от гатанките и съблазните й, млади човече.
Дидие Леви. - Линдзи Форд.
Тръгваше ли? - Току-що дойдох.
Тогава защо стоим прави? Ела. Седни при нас.
Човек може да се храни прав, ако трябва.
Може да се люби прав, ако може, но е невъзможно да пие прав.
Това е варварски акт, като животно на водопой.
Уиски.
Същото.
"Рейналдо" неофициално беше свободна зона,
строго отбягвана от местната полиция.
Дидие беше постоянното присъствие
и свързваше купувачи и продавачи във всичко, от което печелеше комисиона.
Но бизнесът тук се подчиняваше на строги правила.
Дрога и контрабандни стоки се предлагаха открито на масите,
но сделките ставаха отвън, на тротоара.
Проститутки, дилъри, комарджии и гангстери.
Хора, които можеха да се убият всеки ден и те го знаеха.
Но в "Рейналдо" не се проливаше кръв.
Онзи човек е опасен, Рафик.
Преди продаваше книги на черно.
Книги? - Паспорти.
Рафик е озлобен, защото загуби бизнеса с паспорти.
Бяха убити хора.
Ами онзи тип? - Победителят.
Абдула Тахери.
Работи за Абдел Кадер Хан, един от големите престъпни босове в града.
Дидие, много говориш.
Какво, очакваш много сериозни травми в Бомбай?
А, Линбаба?
Навик. Бях парамедик.
Парамедик? - Карах линейка.
По-добре да се престорим, че си доктор.
Може да изкараме много пари.
Може да ти водя пациенти срещу малка комисионна.
По-добре да не го споменаваме.
Много хубави очила. Като на Амитаб в "Тришул".
Не прави това.
Това е стил, шефе.
Да ги разменим?
Искаш ли да ги разменим?
Но ако трябва да съм искрен, тези са евтини и не са качествени.
Искаш ли ги?
Защо го правиш?
Защото си мой приятел.
Какво? - Дойдох боса,
защото един се изпразни в обувките ми.
Изглеждаше нормален, аз отидох в банята.
Когато излязох, се беше хванал за члена и пръскаше сперма в обувките ми.
Боже.
Лиса.
Харесвах тези обувки.
Горката. - Как да ги нося сега?
Лиса беше стара приятелка на Карла.
Някак тъжна и адски секси едновременно.
Лудите ме обичат.
Не, плащат си да те обичат. Различно е.
Казах ли ти да ходиш да се чукаш? - Не, но ти прощавам пропуска.
Честно казано, Лиса, тези неща винаги се подразбират.
Трябва да дадеш интервю, Лиса. Анонимно, разбира се.
Хората ще бъдат очаровани от историята.
От мъжа, който свършил в обувките й?
Да. - Кой ще го чете, Кави?
Викрам Кхана беше каскадьор в Боливуд.
Сестра му Кавита беше журналистка.
Умна, амбициозна и жадна да се наложи.
Какво те води в Бомбай, Лин?
Не й казвай, Лин.
В Бомбай никой не разказва историята си, което влудява Кави.
Хей, това е истина. Истина е.
Маурицио.
Където ходеше Лиса, нейните сводници Маурицио и Модена
я следваха по петите. - Това е Лин. От Нова Зеландия.
Лин, Маурицио и Модена.
Лин.
Значи "пенис" на хинди, нали?
Прилича ми на чеп.
Чеповете се надушват.
Баба беше от Падуа.
Леле!
Знаеш ли други езици, за да си спестим неудобството?
Научих се да псувам добре на марати и хинди.
Даже говоря като американец, ако се наложи.
Много добре. Продължавай.
"Не те моля за прошка.
Никога няма да разбера себе си или да си простя.
И ако ме застигне куршум, ще се изсмея на себе си, че съм глупак.
Но знам едно. И то е, че те обичам, Скарлет."
Имитирай Клинт Истуд. Можеш ли? - Да.
"Трябва да си зададеш един въпрос:
"Чувствам ли се късметлия?".
Е, чувстваш ли се, никаквецо?".
Откъде... - От "Мръсния Хари".
Уестърн ли е? - Не знаеш "Мръсния Хари"?
Не знаеш "Мръсния Хари"?
Ако не е уестърн, не гледам.
Лин, трябва да станеш актьор. Някой път трябва да вечеряме.
Може да ми говориш цяла вечер на американски.
Чао.
Чао, Маурицио. - Чао.
Добре. Чао, Маурицио. - Чао.
Сърдит е.
Не беше доволен. - Май го засрами.
БХАГАВАД ГИТА
Първите седмици гледах търсачите да идват и заминават
за "истинската Индия",
да търсят просветление, усамотение и самонаблюдение.
Но аз вече го бях изживял по принуда.
Вместо това Бомбай носеше чувството за опияняваща свобода,
място, където всеки започва начисто.
И аз му се отдадох с цялото си сърце.
Трябва да излезеш от Бомбай, Лин.
Това място са имали предвид, когато са измислили думата "дупка".
Трябва да посетиш Варанаси или Раджастан.
Не знам. Тук ми харесва.
Може би Бомбай предлага на Лин неща, които няма да намери другаде.
Нали така?
Дай това на Карла от мен.
Кажи, че съм казала да не се тревожи. Аз съм голямо момиче.
Чао, Дидие. Лин. - Маурицио.
Да не караме Мадам Жу да чака, а?
Какво беше това?
По отношение на храната съм французин.
По отношение на любовта съм италианец.
Но по отношение на бизнеса съм швейцарец -
строго неутрален, особено към бизнеса на другите.
Съветвам те да правиш същото.
А сега ме извини.
Виждам човек, който може да е от голямо значение за моето състояние.
Бон шанс, Лин.
Нещо неуместно ли казах? - Не, има някаква работа.
Добре ли мина срещата? - Много добре.
Размина се с Лиса. Остави ми нещо за теб.
Ще повървиш ли с мен?
Харесва ми, че не попита защо.
Не е моя работа.
И все пак си тук. Защо?
Лиса ме помоли. Харесвам я.
Лиса ще профука парите си за дрога, ако я оставя.
Казах й, че трябва да заделя нещо при нужда.
Аз го пазя.
Пари за черни дни. - Именно.
Никога няма да ги използва.
Повече от хероина, Лиса има нужда да бъде обгрижвана,
дори от мъже като Маурицио, които я забъркват в беди.
Може би някой ден ще те изненада.
Съмнявам се. Тя е такава каквато е.
Не вярваш, че хората се променят?
Трябва да го искат.
Мисля, че животът е като препълнена спасителна лодка.
Може би изхвърляш гордостта си, за да не потънеш,
може би самоуважението и независимостта си.
А после започваш да изхвърляш и хора,
приятели, познати и пак не е достатъчно.
Лодката продължава да потъва и ти заедно с нея.
Това е Лиса. Никога няма да напусне лодката.
Добър слушател си.
Това е опасно, защото е трудно да устоиш, когато някой те слуша.
Когато те слуша истински.
Рядкост е.
Така човек се чувства по-специален.
Добре. Вече прекаляваш с изслушването.
Какво правиш в Бомбай?
Известно време бях преводачка
на бизнесмени от Запад и тук, в Бомбай.
После разбрах, че щом помагам сделките да се случат,
мога да ги върша сама.
Бомбай се променя бързо. Тук може да се правят пари.
Пари ли искаш?
Искам да бъда господарка на съдбата си.
Парите ти дават тази свобода.
Разочаровах ли те, Лин?
Не, в никакъв случай.
Свободата е всичко, по какъвто и начин да я постигнеш.
Как изглежда твоята свобода?
Да мога да избирам къде да бъда, какво да правя.
С кого.
Поласкана съм.
Живея тук.
Извинявай, че те задържах толкова до късно.
Хвани си такси. Аз плащам.
Ще вървя. Добър начин да опозная града.
Сигурен ли си?
Тогава благодаря, за това и затова, че вървя с мен.
Беше ми приятно.
И на мен.
Мамка му.
Стой на място!
Ела тук. - Хей!
Къде отиваш?
Никъде. Турист съм. Изгубих се.
След полицейския час е.
Полицейски час?
Документите.
Покажи ни паспорта.
Нарушаваш полицейския час, много лошо.
Трябва да те арестуваме. - А, стига.
Хей! Искаш ли в ареста, гора?
Не.
Май не ти се ходи в затвора, г-н...
Чуй, напускам Бомбай.
Време е да продължа.
Къде?
Не знам. Гоа може би? Варанаси?
Кога? - Утре. Днес е последният ни ден.
Да. Всички бели хора ходят там. Мисля, че няма да ти хареса.
Не мога завинаги да остана тук. - Знам.
Иди в истинско индийско село.
Слушай.
Слушам те.
Ако искаш, ще отделя време и ще те заведа в моето село.
Ти си първият гора, на когото предлагам, защото си ми приятел.
Колко е далеч?
Сменят се влак и два автобуса. Там е красиво.
Ще дойдеш, нали?
За мен ще е чест.
Ще ти взема колкото в Бомбай.
Сто рупии на ден.
Аз ли ще купя билетите за влака?
Много щедро от твоя страна, Лин. Приемам.
Кой е? - Карла.
Ден за пране?
Да.
Напускам града.
Щеше ли да се сбогуваш?
Да, щях да се отбия в "Рейналдо" довечера.
Влез.
Много са големи.
Да. Вестниците тежаха много.
Какво има?
Надявах се да ми помогнеш за нещо.
Добре.
Лиса е загазила.
Маурицио я убеди да работи в един публичен дом на име "Двореца".
Не е хубаво. Изпълняват всякакви желания.
Съдържателката Мадам Жу е много страшна.
Ами Маурицио?
Маурицио се интересува само от себе си.
Паркър щеше да дойде и да поиска Лиса да бъде освободена като американка.
Г. ПАРКЪР ВЪНШНО МИНИСТЕРСТВО НА САЩ
Мадам Жу е могъща, но не иска проблеми с американското посолство.
Планът е добър.
Беше, преди Паркър да напусне града.
Не мога да понеса, че Лиса е затворена на онова място.
После се сетих за теб, как онзи ден имитираше разни акценти.
Лиса каза, че си много добър.
И реши, че мога да се престоря на него? - Да.
Виж, Карла. Съжалявам, но не мога.
Би могъл.
Ти не си някакъв турист, тръгнал да види света.
Иначе нямаше да съм тук.
Може би затова не мога.
Всеки тук бяга от нещо.
Да, знам. И аз смятам да продължа.
Не става. Вярвай ми. Можеш да избягаш от всичко освен от себе си.
Не знаеш нищо за мен.
Помислих, че си струва да те опозная. Сигурно съм сбъркала.
По един или друг начин ще ми кажеш. Така че да не губим време.
Кой дръпна спусъка?
Не съм доносник.
Тук съм да си платя за това, което аз направих.
Не става така.
Няма да ти стане по-добре.
Наказанието е наказание. Болката е болка.
Мамка му!
Това не е път към някое по-добро място. Не те очаква друго.
Няма изкупление за такива като теб.
Не чукаш ли? Поне веднъж?
Трябва да купим билетите за влака утре сега.
За да няма проблеми в последния момент.
Също така трябва да купим подаръци за всички в село.
За всички?
Помощ! Помощ!
Повикайте линейка!
Отивам за помощ.
Не е наша работа, Лин.
Моля ви. Помогнете. - Дай да видя.
Кога се инжектира? - Той умира!
Кога беше? - Не знам.
Направете ми място. - Извикайте полиция.
Не е наш проблем. Тази работа е лоша.
Кога се инжектира? - Да не се замесваме!
Лин, да вървим! - Преди час? Не знам.
Лин, полицията идва!
Трябва да вървим! Ще ни арестуват! - Моля ви!
Да вървим! По стълбите. - Моля ви! Не си тръгвайте! Той е мъртъв!
Не! Върнете се!
Можех да го спася.
Третирал съм свръхдози преди.
Защо го вземате?
Не знам, Линбаба. Стори ми се мъртъв. - Можеше да опитам.
Няма нищо общо с мен.
По-добре да стоим настрана.
ЛИНЕЙКА
Трябва да дойдете с нас. - Не искам.
Какъв е смисълът, Прабу,
да съм тук, а не другаде, щом се страхувам?
От какво те е страх?
Трябва да свърша нещо. - Лин, утре тръгваме рано.
Върви да купиш билетите за влака.
Утре ще те чакам тук. Ще тръгнем както планирахме.
В момента ме чакат другаде.
Кой е? - Аз съм. Лин.
Ще го направя. - Какво?
Лиса.
Ако отидем довечера, ще го направя. Така или иначе утре рано напускам Бомбай.
Какво се промени?
Май трябва да бягам към нещо, а не от нещо.
Ела.
Избери си нещо елегантно.
Имаш много мъжки дрехи.
Последните двама си тръгнаха внезапно.
Без да си вземат нещата?
Единият наруши закона. Тръгна си набързо.
Ще те оставя.
По мярка ти е.
Какво стана с другия мъж, който живя тук? - Почина.
Чий е този костюм? На лошия или на мъртвия?
Купих го да погребем Ахмед. Но не го използвахме.
По дяволите, Карла.
Не ми казвай, че си суеверен. Мъж като тебе?
Какво означава това? Мъж като мен?
Не знам. Не е ли това смисълът?
Кой ти е началник?
Политически съветник Арлин Хейс.
Родният ти град?
Линкълн, Небраска. - Заместник-ръководител на мисията?
Доналд Гейбъл.
Говори се, че Жу е бивша любовница на офицер от КГБ.
Но хората говорят разни странни неща за нея.
Накратко, тя е умна, отмъстителна и опасна.
Лиса няма да е първото момиче, изчезнало от "Двореца".
Откъде знаеш за нея?
Плащат ми да правя сделки. Някои се случиха тук.
Мамка му.
Рам рам, г-це Карла.
Падма.
Визитката, ако обичате.
Г-н Паркър. Карла знае пътя.
Готов ли си?
Това ли е твоят американец?
Гилбърт Паркър от посолството на САЩ.
Това не е официално посещение. Поне не този път.
Услуга ли правите? - Да.
На вас. - Не мисля така.
Влюбен ли сте, г-н Паркър?
Какво? - Боя се, че сте влюбен в нашата Карла.
Така ли ви накара да свършите тази дреболия за нея?
Тук съм, защото разбрах, че американка е държана против волята й.
Не си мислете, че Карла ще ви обикне в замяна.
Казвам го, г-н Паркър, като моята услуга съм вас.
Ще го запомня. Сега къде е Лиса Картър?
Лиса е там, където е щастлива.
В такъв случай я доведете и нека ми го каже сама.
Не мисля така.
Да вървим. Губим си времето.
Карла.
Вие си имате работа с мен, а не с нея.
Не приличате и не говорите като дипломат.
Не, работя извън посолството.
Не съм казвал, че съм дипломат.
Моят отдел се занимава с по-практични неща.
Паркър.
Така че ми доведете Лиса Картър.
Защото ако ме мотаете още минута, ще пратя агенти пред вратата ви,
за да снимат всеки, който влиза и излиза.
И ще информирам властите в Бомбай,
че "Двореца" и посолството на САЩ са във война.
Довела си страшно куче, Карла.
Заради Ахмед или Кристина?
С нищо няма да промениш факта, че са мъртви.
Ако си тръгна сам оттук, няма връщане назад.
Добре.
Приемам условията ви, г-н Паркър.
Може да отведете Лиса.
Само се чудя дали Карла ще изпълни своята част от сделката ви.
Наистина ли ме пуска?
Г-н Паркър и Мадам Жу постигнаха съгласие.
Тогава да благодаря на г-н Паркър.
Да се махаме, преди да е размислила.
Защо се държа толкова агресивно?
Ти пожела да излезе. Нямаше да я оставя.
Искам си дозата, Карла.
Жу ме отряза, за да ти кажа, че ще остана.
Но знаех, че ще дойдеш, щом получиш съобщението ми.
Ела.
Готова съм.
Ще ги откажа.
Щом ми мине.
Лиса. Кажи ми името.
Кажи ми името.
Руджул.
Беше Руджул Адекар.
Всичко ще е наред.
Чакай!
Лин, спри! Стига!
Моля те.
Защо? Да ми разправяш още глупости за Мадам Жу
и каквато се е случило помежду ви?
Чух я да казва името на мъртвеца, Ахмед,
чийто костюм носех.
Не го направих, за да храня нечий навик. - Има и още, ако искаш.
Майната ти.
Чух какво каза Лиса.
Изведе я, за да ти каже някакво име.
Целта ти не беше да я спасиш.
Чудя се каква е вината ти, че беше важно да се направиш на герой.
Наговори ми тези лъжи, защото знаеше, че ще захапя?
Всички имаме тайни, Лин.
Не искам да знам твоите, защото не смятам да споделям моите.
Прав си. Изведох Лиса по мои причини.
Но това не променя факта, че ти направи добро.
Не бъркай двете.
Дано намериш каквото търсиш.
Мамка му!
Полиция! Бягай!
Имах чувството, че съм потопен в дълбока, тъмна вода.
И всичко около мен експлодираше.
Тогава не знаех докъде ще стигнат вълните от онази вечер в бъдещето.
Аз съм най-добрият гид в Бомбай.
Докосвайки всички - приятели и врагове.
И променяйки живота на всички завинаги.
ПО РОМАНА "ШАНТАРАМ" НА ГРЕГЪРИ ДЕЙВИД РОБЪРТС
Превод на субтитрите Петя Петрова