Коя си ти?
Ела с мен.
Защо още не си изхвърлил телефона на Пийти?
Извинявам се... Коя си ти?
Помогнах на приятеля ти.
Реинтегрирала си го? Това го уби.
Не беше виновна процедурата.
Ако беше следвал инструкциите ми, а не да избяга при първото влошаване...
Значи си лекар?
Аз сложих чипа в главата ти и единствена мога да го дезактивирам.
Аз пък може да не искам.
Вътрешното ти "аз" обаче може би иска.
Питаш се какво мисли за всичко това, нали? Дали е щастлив?
Мразя термина "профи". Звучи инфантилно.
Но пък ти си разделен от две години, нали?
Значи профито ти е още бебе.
Профито ми живее собствен живот и в резултат на това аз съм свободен.
Но съществува само заради теб.
И в края на краищата споделяте едно тяло.
Мислиш ли, че той е различен там?
Дали се сресва другояче, дали се смее на други шеги?
Може и да му харесва, прав си.
Но може и да не е така.
Може би всеки ден мечтае да се измъкне.
Но ти няма откъде да знаеш. Никога няма да разбереш.
Вкарал си го в онзи свят без негово позволение
само заради собственото ти желание за емоционално удобство.
Не съм лош човек.
Явно искаш да направиш каквото е редно.
И за двама ви.
Г-н Скаут.
Познаваме ли се?
Работим заедно. Там, долу.
Говориш ли с някого, Марк?
Спокойно, приятел съм.
Мамка му!
Какво правиш?!
Хвани му ръцете. - Какво?
Ела тук. Ръцете.
Господи. Боже!
Мамка му! О, боже!
Мамка му. Боже...
Колега ми е.
Нищо подобно.
Това е Дъг Грейнър. Началник охрана на разделния етаж.
Охрана? Боже.
Става ми зле. Трябва да повърна.
Ще повърна. - Недей!
Ще оставиш ДНК!
Виж, служебната карта на Грейнър.
Пълен достъп и не може да се свърже с никого.
Занеси я на работа утре, той знае какво да прави.
Кой?
Ти.
Дай ми телефона. Телефонът на Пийти. Дай ми го.
Аз ще имам грижата.
Прибери се и изхвърли тези дрехи.
Тръгвай.
Ще се свържа с теб. Всичко ще бъде наред.
Ще довършим започнатото от Пийти.
А сега изчезвай!
Здравей.
Дойдох да пия вода. Искаш ли нещо?
Къде беше?
Кой, аз?
Да.
Чух колата.
Чула си кола?
Държиш се странно.
Може да е било просто сън.
Будна съм от час, а теб те нямаше.
Добре де...
Извинявай.
Просто имах нужда да се поразходя с колата.
Добре ли си?
Това е голяма промяна за мен и...
Не знам...
Да си тръгна ли?
Може би.
Да му се не види.
Марк!
Здравей. - Рано си излязъл в този сняг.
Обикновено изхвърляш боклука си рано следобед.
Просто реших да отметна набързо тази работа.
Виждаш ми се измъчен.
Може би трябва да си поговорим после на чаша горещ чай от лавандула.
Да, но нека първо видя как ще се развият нещата днес.
Снежко определено има нужда от нов шампоан против пърхот.
ПРЕЦИЗИРАНЕ НА МАКРОДАННИ
Бърт Г.
Г-н Милчик, драго ми е да ви видя.
Подранили сте. - Седни си.
Благодаря.
Нося ти нещо.
Изчезналата идеограма 7199-Г.
Осуалд ще се зарадва. И аз се радвам.
Чудесно. Заемаме се с последните приготовления.
Да. - Без прекъсвания.
Разбира се. - Отлично.
Може ли? - Моля.
Изумително.
Отлично ръководиш отдела, Бърт Г.
Благодаря.
Заслужаваш нещо специално.
Само да не е още едно посещение в стаята за отдих.
Вчерашното беше достатъчно.
Не, не това. Нещо друго. Стой на линия.
Дилън Г. Добро утро.
Какво беше това?
Ела с мен.
Случилото се снощи се нарича "извънредна мярка".
Прилагаме я понякога, за да събудим служители извън компанията.
Не сте ни казвали, че е възможно.
Само за спешни случаи е.
Не се консултирах с Кобел, за да не я товаря още.
Онова момче син ли ми е?
Съгласи се да брои до хиляда, но не го изпълни.
Не споменавай нищо пред колегите си, Дилън.
Не е нужно да знаят. Разбираш ли?
Как му е името?
По-добре да не знаеш.
Знам, че това тримесечие беше тежко.
Ще се погрижа да получиш допълнителни екстри.
Съгласен?
Браво на теб, Дилън. Браво.
Марк С. Добро утро.
Добро утро.
Значи отивам във...
Ще те придружа до бюрото ти.
Нови правила.
Хубаво.
След теб.
Заключени ли сме вече?
Предпочитам думата "подсигурени".
Вратата гарантира, че сте настанени добре на работните си места.
Г-н Грейнър ли е наредил?
Марк С. е тук.
Сядай.
Кафе, черно. Ще ти го донеса.
Добро утро, Марк.
Добро утро.
Марк, какво става?
Как си, Ърв?
Добре, благодаря.
Нововъведението е... чудесно.
Да.
Дилън, добре ли си?
Да.
Само това ли ще кажеш? Къде остана цветистият ти език?
Заповядай. Направо от хълмовете на Руанда.
Благодаря.
Привет, аз съм. Може да не знаете, но Грейнър го няма.
Всичко е наред, само се чудех къде сте.
Накланям тялото си леко напред,
докато прикрепям вратлето ето така.
Издишвам леко, като полъх на бриз.
После правя така и така.
Показвам зърното на бебето и то го захапва.
Сега ти пробвай.
Добре.
Готово ли си, приятелче?
Добре.
Да, оголи зърното, нека да го види.
Тя... - Готово.
Да, Елинор, точно така. - Боже.
Бебето суче. Вече суче.
Отива тя в тоалетната на летището, за да се изцеди спешно.
Влиза в кабинката и се опитва да пръска в тоалетна хартия,
но млякото хвърчи навсякъде.
Като побеснял пожарникарски маркуч.
Стига.
Господи. Благодаря ти, че ми помогна.
Не бързаше ли за магазина?
Ще се справят и без мен. Аз се забавлявам.
А и не е като да имаш армия от детегледачки и слуги,
които да те обгрижват, нали?
Така е.
На раждането се запознах с една богаташка. Съпругът й май е сенатор.
Виж ти!
Да, но беше странно, защото я видях пак в парка след няколко дни
и тя изобщо не ме помнеше.
Каква надувка!
Сякаш... Не знам. Глупаво е.
Компанията на Марк, "Лумън", твърди, че разделя хора само за работа.
Но си мислех, ами ако...
Ами ако искаш бебе, но не искаш да...
Не знам.
Та аз Кларк Гейбъл надали ще си спомня, ако тъкмо съм родила, така че...
Разделяне.
Защо ли Марк се е навил?
Беше точно след като загуби съпругата си.
Опита се да продължи с преподаването, но не можа.
Говори ли изобщо за нея?
Не колкото бих искала.
Когато съпругът ми почина, ми се привиждаше навсякъде.
Беше ми толкова тежко!
Марк припознава ли се понякога?
"ЕМИНЪНС" - ЗАВЪРШЕНО НА 33%
Ходих до тоалетната. - Така ли?
Да. Какво стана с етикетите на сапуна?
Етикети?
Не трябва ли да има етикети на дозаторите, на които пише "сапун"?
Никога не е имало. - Всички знаем, че е сапун.
Май трябва да се допитаме до ОД.
Ърв, знаеш, че не може да ходим никъде. Разбирам, че се тревожиш за Бърт.
Представи си да са го наказали заради посещението ни.
Сигурно, и то заради теб.
Да беше ти казал някой от самото начало, че идеята да ходим там е скапана.
Добър ден, служители!
Какво е това?
МТЗ.
Изпълнила е 75 процента?
Хели Р., приближи се, моля.
МТЗ?
Достигайки 75% по "Сиена", ти заслужи
за теб и за колегите ти петминутна музикално-танцова забава.
Г-н Милчик, тя е на 73 процента.
Сутринта бе тежка за всички ни.
Защо и за вас? - Затова си позволих известна фриволност.
Хели, ела при количката за МТЗ.
Избери си жанр и аксесоар.
МТЗ
ДЪРЗЪК ФЪНК, ДИВ СУИНГ
Маракаси. Отличен избор.
Трябваше да избереш кастанетите.
Избирам "Непокорен джаз".
Забавата е в чест на Хели,
но приканвам всички да се възползват от тази възможност.
Супер.
С усмивка. - Притеснявам се!
Давай, Марк.
Хайде да те видим, Ървинг.
Татко. Татко. Татко.
Как му е името? Кажи ми! - Дилън! Махнете го от мен!
Махнете го от мен!
Хапе ме! - Дилън, какво ти става?
Господи! Дилън, престани! - Хапе ме!
Пробил е кожата.
Трябват пълни изследвания за тетанус.
Закопа се, Дилън. Ще докладвам на г-жа Кобел.
Искаш ли и аз да дойда?
Музикално-танцовата забава официално се прекратява.
Какво те прихваща?
Могат да ни будят.
Какво?
Навън. Викат му "извънредна мярка".
Как така?
Снощи, след като се качих с асансьора, се събудих в дома си с Милчик.
Какво?
Видях сина си.
И той ме прегърна.
Така ми се зарадва.
После Милчик го дръпна и това беше краят.
Стана толкова бързо. Мъча се да си спомня повече.
Боже, Дилън, пълна лудост. - Не е честно.
Сега постоянно ще въртя това в ума си тук.
И няма да го видя вече.
Не е твой син, а на външното ти "аз".
Глупости. Той е и мой син.
Това е добре. Можем да го използваме.
Какво?
Щом могат да ни будят навън, какво ще ни спре да го направим сами?
Какво ще ни спре ли?
Може да открием апаратурата и да я завземем.
Ще видим външния свят, ще научим кои сме.
Извинявай, но това е извратено. Ние сме профита.
А и апаратурата сигурно е някъде, където нямаме достъп.
Примерно при охраната?
Това не е ли... - Картата на Грейнър?
Къде я намери? - В джоба си по време на забавата.
Явно е била у мен, когато съм дошъл днес.
Защо картата на Грейнър е у външното ти "аз"?
Не знам.
Май е време да се поразходим.
До офиса на охраната, където са охранителите? Страхотно.
Дали има други? Виждала съм само Грейнър.
А Милчик? - Не може да е навсякъде.
Този разговор... - Знаем ли къде е офисът?
Пийти го беше видял случайно и ми го показа.
Ще успеем.
СКЛАД
Ако Милчик все пак се появи, задръж го. - Разбрано.
Дано работи.
Никой не търчи насам.
Добре, отвъд крило "Вечност" е.
Ървинг.
Съжалявам, Марк.
Къде отиваш? - Да видя дали Бърт е добре.
А планът ни?
Съжалявам, Марк. Не те чувам! Ще се върна!
Ама... - Какво?
Добре.
Тук е.
Колко странно.
Тук е.
Боже мой.
ПМД: ЪРВИНГ Б., ДИЛЪН Г., ХЕЛИ Р., МАРК С.
Виж, това сме ние.
Каква беше онази мярка? - "Извънредна".
ПРОСЛЕДЯВАНЕ НА СЪСТОЯНИЕТО
РЪКОВОДСТВО НА ОХРАНИТЕЛЯ
Мамка му.
НАДОЛУ - КОБЕЛ
По дяволите. - Какво?
Кобел.
Няма да дойде тук.
ИЗВЪНРЕДНА МЯРКА
Добре че ти знаеш. Да се махаме оттук.
Хармъни, търсех те.
Не сега... - Говоря с борда.
В момента?
Дъг Грейнър е мъртъв.
Какво?
Бордът е дълбоко обезпокоен.
Искат да знаят дали си наясно, че го няма. Дали си говорила с полицията.
Убиецът на г-н Грейнър най-вероятно е същият, който е реинтегрирал Питър Килмър.
Напомнят ти, че реинтеграция не може... - Може. И имам доказателство.
И бих искала да споделя това, което съм открила, лично,
без посредници.
Бордът е съгласен...
Ще се срещне с теб на галавечерята другата седмица,
за да го обсъдите, ще уточнят и подробностите.
Нямам търпение да ги получа.
Няма никого там? Значи охраната е адски хлабава.
Може би е достатъчно да мислим, че все ни следят.
Жалко, че не са ви казали, че всичко тук е лъжа.
Разбираш ли нещо? - Да.
Стъпките са няколко, но не е сложно.
Включваш тракбола, въвеждаш кода,
после превключваш, пишеш, щракваш,
пишеш, задържаш. - Какво?
Тракбол, код, превключваш, пишеш, щракваш, пишеш, задържаш.
Какво?
Умен съм. Затова имам три пъти повече капани за пръсти от вас.
Но за тази цел един от нас трябва да остане.
Да, след работа, аз. Вече бях навън, така е честно.
Много благородно, но мисля, че са нужни двама души.
Аз съм силен за двама.
Не опира до сила.
Има два ключа, които трябва да се задържат отворени.
От двете страни на вратата.
Ще се справя.
ЧАО, БЪРТ!
Дами и господа,
да аплодираме виновника за това тържество.
Хайде, съберете се.
Бърт, Бърт, Бърт.
Казвам "здравейте" на отдел ОД...
И на един от ПМД.
Ще трябва да проверим вратите.
Междувременно...
Бърт Г., това е за теб.
СБОГУВАНЕ - БЪРТ Г.
Здравейте.
Малко е странно, но...
много неща в тази работа са такива.
Знаете го по-добре от мен, предполагам.
Естествено, не познавам никого от вас
за разлика от човека, пред когото стоите.
Той работи с вас почти седем години
и се надявам да са били ползотворни.
Аз не знам какви са били
и какво точно съм правил аз, или той, с вас,
но знам как се чувствам всеки ден, когато се прибера след работа.
Прибирам се уморен, но удовлетворен. Чувствам се доволен.
Явно много ви харесвам.
И макар че днес е последният ми ден с вас,
аз съм убеден, че ще останете с мен духовно
в някое дълбоко, но напълно недостъпно кътче на ума ми.
Впечатлението, което сте оставили у мен, е неизличимо,
макар и да е само подсъзнателно.
Няма да ви забравя, въпреки че седейки тук сега,
нямам спомен да съм ви срещал,
нямам представа как се казвате,
как изглеждате външно
и дори колко на брой сте.
Както и да е, искам да ви кажа благодаря.
И, Бърт, голям си.
Поздравления.
Браво, друже.
На добър път.
Просто ще стоите тук
и ще го оставите да умре?
Какви ги говориш?
Наказват ли ни, че се противопоставихме на повелите на основателя?
Външното "аз" на Бърт се пенсионира. И с теб ще стане така някой ден.
Самодоволно копеле.
Ти не си разделен.
Излизаш оттук със спомените си.
Отнасяш си ги вкъщи всяка вечер.
Никой не може да ги изтръгне от теб и да ги изтрие.
Сякаш ги е нямало.
Сякаш теб те е нямало!
Стига! Връщай се в ПМД.
Г-н Милчик, моля ви.
Би било чудесно да ни гостува.
Той ще замълчи.
Може да останеш и да подкрепиш прехода на Бърт.
Но само ако се държиш така, че да не срамиш себе си,
основателя и потомците му.
Не знам какво ви прихваща днес.
Да, г-н Милчик.
А сега нека се сбогуваме с Бърт.
ПЕСЕН ЗА ПЕНСИОНИРАНЕ
Дано ви хареса музикалният избор на Бърт Г.
Добро утро на отминалия ден.
Събуждаш се внезапно състарен.
И изведнъж умът ти отмалял
не помни що е преживял.
Забрави ли? Сега си припомни
смеха звънлив, горчивите сълзи
и сенките мъгливи на миналите дни,
кога щастлив си бил, кога живял си в страх
и всичко друго между тях.
Спомни си, нима не помниш
живота си дотук?
Нима не помниш?
Протегни ръка към радостта и преживяната тъга,
складирай всичко някъде в ума.
Спомените са моменти, които вземаме назаем
за утрешния ден, когато ще ги пожелаем.
Най-тъжното тепърва предстои.
Предстои...
Сезоните минават, кой ли ги брои?
Затуй, докато можеш, спомени събирай,
мечтите днешни ти колекционирай.
И не забравяй,
помни завинаги живота си дотук.
Ървинг?
Да изгорим това място до основи.
НОВИЯТ ПАМЕТНИК "НЕ Е ПОРНОГРАФИЯ"
КОЛЕЖЪТ "ГАНС" ЩЕ ОБЯВИ СТИПЕНДИАНТКИТЕ ЗА ФАРМАКОЛОГИЯ И ПСИХОЛОГИЯ
Здравей.
Телефонът ми.
Вярно, влез.
Как си?
Добре. А ти? - Чудесно.
Влизай. Чувствай се като у дома си.
Намерих го между стената и леглото.
Щях да ти го донеса, но не знам къде живееш.
Добре че дойде.
Добре ли си?
Да, нищо ми няма. Само малко съм уморен.
Добре, аз тръгвам. - Не бързай де!
Мисля, че не си готов за това.
Готов съм, и още как. - Не си.
За нищо не си готов. Тотално си объркан.
Много съжалявам.
И съжалявам, че говорих за нея.
Беше прекалено.
Ако искаш, говори за нея, ако искаш - недей.
Твоя воля. - Чакай.
Гледай сега.
Виждаш ли? Това е тя.
Край.
Какво?
Добре тогава, ще ти разкажа за нея.
Алекса, ще говорим само за Джема.
Тя беше страхотна. Беше...
Сбогом, Марк.
Ти сериозно ли?
Боже...
Тя беше страхотна.
Беше изключителна.
Ще те съзирам
на всички онези познати места,
които прегръща моята душа
от сутрин до мрак.
В онова малко кафене,
в парка от другата страна,
в онази детска въртележка,
в кестеновото дърво...
Жена ми беше изключителна.
Ще те съзирам...
Жена ми беше алергична към индийско орехче.
Във всеки слънчев летен ден.
И когато кихаше, винаги беше по два пъти.
В усмивката и утринната ведрина.
Жена ми харесваше хорските кучета.
За теб ще мисля винаги така.
Жена ми намираше жилетките за абсурдни.
Ще те откривам...
Обичах всички тези неща в нея...
поравно.
А когато падне нощ,
месечината ще гледам,
но ще виждам теб.
Ще те съзирам
във всеки слънчев летен ден,
в усмивката и утринната ведрина.
За теб ще мисля винаги така.
Ще те откривам
в утринното зарево,
а когато падне нощ,
месечината ще гледам,
но ще виждам теб.
Превод на субтитрите Боряна Богданова