Kas jūs?
Eime.
Jau seniai galėjot išmesti Pyčio telefoną. Kodėl neišmetėt?
Atsiprašau, tiesiog… Kas jūs?
Ta, kuri padėjo jūsų draugui.
Padėjote? Kalbate apie reintegraciją? Ji nužudė jį.
Procedūra nekalta dėl jo mirties.
Jei būtų laikęsis pooperacinių nurodymų,
o ne pabėgęs, kai pastebėjo pirmuosius ligos ženklus…
Jūs… jūs - gydytoja?
Aš įdėjau lustą jums į galvą
ir esu vienintelė, galinti jį deaktyvuoti.
Gal aš nenoriu, kad jis būtų deaktyvuotas.
Suprantu. Bet gal jūsų darbinis aš nori.
Jums neįdomu, ką jis apie tai galvoja, ar jis - laimingas?
Nekenčiu tos sąvokos „darbinis aš“. Tokia infantilizuojanti.
Jūs esat atskirtasis tik dvejus metus, tiesa?
Tad jūsų darbinis aš tebėra kūdikis.
Mano darbinis aš gyvena savo gyvenimą, o aš - savo.
Bet jis egzistuoja tik jūsų dėka.
Ir visais atžvilgiais yra jūs.
Tikrai manote, kad ten jis kitoks?
Kitaip šukuojasi plaukus, juokiasi iš kitokių sąmojų?
Jūs teisus, galbūt jam tai patinka.
O gal ir ne.
Galbūt jis kasdien svajoja apie tai, kaip išsigelbėti.
Bet jūs to nežinote. Ir niekada nesužinosit.
Jūs jį sukūrėte be jo leidimo,
trokšdamas emocinio patogumo.
Aš nesu blogas žmogus.
Manau, jūs norite pasielgti teisingai.
Jūs abu.
Pone Skautai.
Aš jus pažįstu?
Mes kartu dirbame. Ten.
Su kuo čia kalbiesi, Markai?
Viskas gerai. Aš - draugas.
Šūdas!
Ką jūs darot, bliamba?
- Čiupk už rankų. - Ką?
Ateik čia. Pakelk jį už rankų.
O Dieve.
Šūdas! O Dieve.
Šūdas. O Dieve.
Aš su juo dirbu.
Ne, nedirbi.
Jis - Dagas Greineris, atskirtųjų aukšto apsaugos vadovas.
Apsaugos? O Dieve.
Gerai, man bloga. Tuojau apsivemsiu.
- Tuojau apsivemsiu. - Nevemk! Ne!
Išduosi savo DNR!
Žiūrėk, Greinerio leidimas.
Su juo galima patekti visur, jis su niekuo nesusietas.
Pasiimk jį rytoj į darbą, jis žinos, ką daryti.
Kas žinos, ką daryti?
Tu.
Atiduok man telefoną. Pyčio telefoną. Duokš.
Aš juo pasirūpinsiu.
Eik namo ir išmesk tuos drabužius.
Eik, pasakiau.
Aš su tavim susisieksiu. Viskas bus gerai.
Mes pabaigsime tai, ką pradėjo Pytis, Markai.
Nešdinkis iš čia, bliamba!
- Sveika. - Sveikas.
Atėjau atsigerti vandens. Nori ko nors?
Kur tu buvai?
Kas, aš?
- Taip. - Tiesiog…
Girdėjau mašiną.
Girdėjai mašiną?
Tu kažkoks keistas.
Gal tu susapnavai.
Atsibudau prieš valandą, o tavęs nebuvo.
Gerai, tiesiog…
Atleisk man, aš…
Aš norėjau pasivažinėti.
Tau viskas gerai?
Na, man tai - rimtas žingsnis. Ir…
Nežinau. Tai…
Nori, kad išeičiau?
Galbūt.
Šūdas.
Markai!
- Sveiki. - Tu ankstyvas tokį snieguotą rytą.
Paprastai išneši šiukšles pavakary.
Na, anksti pradedu dieną.
Atrodai susirūpinęs, Markai.
Gal vėliau išgertume levandų arbatos ir pasikalbėtume?
Gerai. Pažiūrėsiu, kaip seksis.
Seniui Šalčiui nepakenktų šampūnas nuo pleiskanų.
MAKRODUOMENŲ SISTEMINIMO SKYRIUS
Bertai Džy.
P. Milčikai. Malonu jus matyti, pone.
- Jūs ankstyvas. - Gali sėdėti.
Ačiū.
Kai ką tau atnešiau.
Pradingėlė 7199-G.
Osvaldas labai apsidžiaugs. Kaip ir aš, beje.
Šaunu. Dabar galime susitelkti į paskutinius paruošiamuosius darbus.
- Galime. - Be jokių trukdžių.
- Žinoma. - Puiku.
- Galiu? - Prašau, žinoma.
Nepakartojama.
- Taip. - Nieko sau.
Buvai puikus šio skyriaus vadovas, Bertai Džy.
Ačiū.
Nusipelnai kai ko ypatingo.
Tik ne… Ne vizito į atgailos kambarį, tikiuosi.
Vakarykščio karto man pakako.
Ne. Ne atgailos kambario. Kai ko kito. Palauk ir pamatysi.
Labas rytas, Dilanai Džy.
Kas tai buvo, po galais?
Einam su manim.
Tai, kas nutiko vakar, vadinama nepaprastąja padėtimi.
Kartais ja pasinaudojam nuotoliniu būdu pabudinti namie esantį darbuotoją.
Niekada nesakėte, kad tai įmanoma.
Tai darome tik ypatingais atvejais.
Padariau tai nepasitaręs su p. Kobel, nes ji ir taip nervinasi.
Berniukas. Ar jis… Jis - mano sūnus?
Jis sutiko skaičiuoti iki tūkstančio, bet nesilaikė žodžio.
Tavo vietoje nepasakočiau apie tai bendradarbiams, Dilanai.
NP yra tarnybinė būtinybė. Supranti?
Galit man pasakyt jo vardą?
Kuo mažiau žinosi, tuo bus geriau.
Suprantu, šis ketvirtis buvo sudėtingas.
Pasirūpinsiu, kad gautum kelias specialias paskatas.
Ką pasakysi?
Šaunuolis, Dilanai. Šaunuolis.
Markai S. Labas rytas.
Labas rytas.
Vesit mane…
Esu čia, kad palydėčiau tave į darbo vietą.
Naujos taisyklės.
Įdomu.
Rodyk kelią.
Mes ką - būsime užrakinti?
Aš bevelyčiau sakyti „saugūs“.
Šios durys užtikrins, kad visi būtumėte savo darbo vietose.
Tai - p. Greinerio nurodymas?
Atėjo Markas S.
Sėskis.
- Aš… - Juodos kavos. Aš atnešiu.
Labas rytas, Markai.
- Labas rytas. - Labas rytas.
Markai, ką tai reiškia?
Kaip sekas, Irvi?
Puikiai, ačiū. Aš…
Naujovės… puikios.
Taip.
Kaip tu, Dilanai?
Normaliai.
Tiek tepasakysi? Kur dingo tavo nepadorūs sąmojai?
Prašau. Tiesiai iš Ruandos kalnų.
Ačiū.
Labas, čia aš. Nežinau, ar girdėjai, bet Greineris dar nepasirodė.
Viskas gerai, tiesiog norėjau sužinoti, kur tu.
Viršutine kūno dalimi pasilenkiu į priekį,
atsargiai prilaikydama kūdikėlio sprandą.
Švelniai iškvepiu. Kaip vasaros vėjelis.
Ir darau taip, po to - taip.
Parodau kūdikiui areolę, ir pradedam.
Dabar jūs pabandykit.
Gerai.
Pasiruošus? Pasiruošus, mažule?
Ką gi.
- Teisingai, parodykit jai areolę. - Gerai.
- Ji… - Na štai.
- Taip, Eleonora, šaunuolė! Taip. - O Dieve.
Kūdikėlis žinda.
Ir ji nuėjo į oro uosto tualetą, kad nusitrauktų pieną.
Nuėjo į būdelę ir pabandė nusitraukti į tualetinį popierių,
o pienas visur taškėsi.
- Kaip iš gaisrininkų žarnos. - Ne!
Liaukitės.
O Dieve. Ačiū jums už pagalbą.
Jums nereikia į parduotuvę?
Susitvarkys ir be manęs. Man smagiau su jumis.
Be to, juk neturite būrio auklių ir tarnų,
kurie jums padėtų, ar ne?
Ne.
Gimdymo stovykloje susipažinau su viena turtinga moterim.
Jei neklystu, jos vyras - senatorius.
Nieko sau.
Bet, žinote, kas keista? Po kelių dienų sutikau ją parke,
o ji manęs visai neprisiminė.
Kokia išpuikėlė.
Taip.
Lyg… Nežinau. Tai - kvaila.
„Lumon“ teigia, kad jie atlieka atskyrimo procedūrą tik darbo tikslais.
Aš pagalvojau, o kas, jeigu kas nors…
Pavyzdžiui, kas, jei norite vaiko, bet nenorite…
Nežinau.
Na, aš iškart po gimdymo turbūt
neprisiminčiau nė Klarko Geiblo, tad…
Taip.
Atskirtieji.
Kodėl Markas sutiko juo būti?
Na, tai nutiko iškart po jo žmonos mirties.
Iš pradžių jis bandė dėstyti koledže, bet neįstengė.
Ar jis kada nors kalba apie ją?
Mažiau nei aš norėčiau.
Kai mano vyras mirė, man atrodė, kad visur jį matau.
Buvo labai sunku.
Ar Markui kada nors atrodo, kad jis ją mato?
BAIGTUMAS 33 PROC.
Sveikas.
- Buvau tualete. - Ar ne?
Taip. Klausyk, kur dingo muilo etiketės?
- Muilo etiketės? - Taip.
Ar neturėtų būti ant muilinių užrašas „Muilas“?
Anksčiau jų nebuvo.
Visi žinome, kad ten - muilas.
Šį klausimą reikia užduoti ODS.
Irvi, juk žinai, mums išeit iš čia draudžiama.
Suprantu, kad nerimauji dėl Berto.
Kas, jei jį nubaudė dėl mūsų vizito?
Turbūt taip ir nutiko. Viskas per tave.
Jei tik kas nors būtų tau pasakęs,
kad eiti ten - šūdina mintis, bliamba.
Sveiki, sistemininkai!
Kas tai?
ŠMS.
Jos užbaigtumas - 75 proc.?
Hele R., prieik arčiau.
ŠMS?
Pasiekusi 75 proc. užbaigtumą saugios informacijos tinkle,
uždirbai sau ir savo kolegoms 5 minučių trukmės šokių muzikos seansą.
P. Milčikai, jos užbaigtumas - 73 proc.
Na, šis rytas mums visiems buvo nelengvas.
- Ir jums? - Tad pamaniau, kad mažytė pramoga
bus visiems ne pro šalį.
Hele, prieik prie ŠMS vežimėlio.
Gali rinktis vieną žanrą ir vieną aksesuarą.
MUZIKOS SEANSAS (PASIRINKTI VIENĄ)
FANKAS SVINGAS
Marakas. Puikus pasirinkimas.
Būčiau rinkęsis kastanjetes.
Renkuosi „Įžūlų džiazą“.
Nors šis seansas - Helės garbei,
kviečiu visus sistemininkus pasinaudoti proga.
Ką gi.
Linksmiau.
Aš jaudinuos!
Nagi, Markai.
Irvingai, parodyk, ką moki.
Tėti.
- Kuo jis vardu? Pasakyk jo vardą! - Dilanai! Patraukit jį!
Pasitrauk nuo manęs!
- Jis man kanda! - Dilanai, po galais!
- Jėzau Marija! Dilanai! Liaukis, Dilanai! - Jis man kanda!
Jis perkando odą.
Jam reikės pasitikrinti dėl stabligės.
Dabar tai jau tikrai prisidirbai, Dilanai. Pranešiu apie tai p. Kobel.
Gal einam pas ją kartu?
Šokių muzikos seansas nutraukiamas.
Kas tau pasidarė?
Jie mus gali pabudinti.
Ką?
Už darbo ribų. Tai vadinama nepaprastąja padėtimi.
Ką tu čia paistai?
Vakar įlipau darbe į liftą,
o pabudau namie. Šalia buvo Milčikas.
Ką?
Mačiau savo sūnų.
Jis mane apkabino.
Labai džiaugėsi mane matydamas.
O tada Milčikas atėmė jį iš manęs, ir viskas.
Viskas taip greit įvyko, stengiuosi daugiau ką nors prisiminti.
- Jėzau, Dilanai. Košmaras. - Tai - nesąžininga.
Dabar turiu kasdien su tuo gyventi.
Ir daugiau niekada jo nebepamatysiu.
Jis - ne tavo sūnus, Dilanai, o tavo naminio aš sūnus.
Nekalbėk nesąmonių. Jis ir mano sūnus.
Labai gerai. Galėsim tuo pasinaudoti.
Ką?
Jei jie gali mus pabudinti išorėje,
kas mums trukdo patiems atsibusti?
Ir kas mums trukdo?
Reikia susirast, kuo jie mus valdo, ir pasiimti tą daiktą.
Pamatysime, kas yra išorėje, sužinosime, kas esame.
Labai atsiprašau, Hele, bet tai - nesąmonė. Mes esam darbiniai aš.
Be to, garantuoju, kad valdikliai - gerai paslėpti.
Pavyzdžiui, apsaugos kabinete?
Ar tai…
Greinerio leidimas?
- Kur jį radai? - Savo kišenėje
per šokių muzikos seansą.
Turbūt aš atsinešiau jį šįryt į darbą.
Iš kur tavo naminis aš gavo mūsų apsaugos vadovo leidimą?
Nežinau.
Manau, mums metas kai kur nueiti.
Į apsaugos kabinetą, kur sėdi krūva apsaugininkų?
Nuostabi mintis. Taip.
Kas tau sakė, kad ten yra apsaugininkų? Aš esu mačiusi tik Greinerį.
- O Milčikas? - Jis negali būti vienu metu visur.
- Šitas pokalbis jau… - Žinai, kur jo kabinetas?
Pernai Pytis jį matė prie avarinio išėjimo. Jis man parodė.
Galime ten nueiti.
SANDĖLIAVIMO PATALPOS
Jei Milčikas vis tik pasirodytų, pasistenk jį užlaikyti.
- Supratau. - Gerai.
Tikiuosi, suveiks.
Kol kas - nieko.
Jis už amžinybės sparno, tad…
Irvingai.
Atsiprašau, Markai.
- Kur tu susiruošei? - Nerimauju dėl Berto.
Kaipgi mūsų planas?
Aš… Atsiprašau, Markai. Nieko negirdžiu! Tuojau grįšiu!
- Na… - Kas?
Ką gi.
Šitas.
Eina sau, bliamba.
Ateik čia.
O Dieve.
MDSS: IRVINGAS - DILANAS HELĖ - MARKAS
Žiūrėk, čia mes.
Kaip tas reikalas vadinas? Kažkokia padėtis.
Nepaprastoji padėtis.
SVEIKATOS STEBĖJIMO SERVERIS
APSAUGOS KABINETAS TRUMPOS INSTRUKCIJOS
Šūdas.
LEIDŽIASI ŽEMYN KOBEL
- Šūdas. - Kas yra?
Ten - Kobel.
Ji čia neis.
NEPAPRASTOSIOS PADĖTIES TAISYKLĖS
Gerai, kad žinai. Dingstam iš čia, bliamba.
Harmoni, ieškojau tavęs.
- Dabar ne laikas… - Vyksta Valdybos posėdis.
Dabar?
Dagas Greineris - negyvas.
Ką?
Valdyba labai susirūpinusi.
Valdyba nori žinoti, ar tu žinojai, kad jo nėra,
ir ar kreipeisi į policiją.
Tas, kas nužudė p. Greinerį,
greičiausiai yra tas pats žmogus, kuris reintegravo Pyterį Kilmerį.
Valdyba tau nori priminti, kad reintegracija - ne…
Reintegracija įvyko. Ir aš turiu tai patvirtinančių įrodymų.
Norėčiau pasidalinti savo išvadomis asmeniškai,
be jokių tarpininkų.
Valdyba sutinka…
ir siūlo susitikti kitą savaitę per Iganų šeimos iškilmingą vakarą
bei išsamiau viską aptarti. Detales pranešiu vėliau.
Nekantriai lauksiu.
Ir ten nieko nėra? Visai nieko nesuprantu, bliamba.
Matyt, gana to, kad mes galvojam, jog mus nuolatos stebi.
Gaila, kad jums niekas nesakė, jog visa tai - nesąmonė.
- Ką nors supratai? - Taip.
Yra visa virtinė žingsnių, bet iš esmės - nieko ypatingo.
Įjungi rutulinį manipuliatorių, įvedi kodą,
įjungi, spausdini, pasuki,
- spausdini, laikai. - Ką?
Manipuliatorius, spausdini, įjungi, spausdini, pasuki, spausdini, laikai. Bum.
Kas?
Esu protingas. Todėl ir pirštų gaudyklių turiu triskart daugiau už jus.
Bet norint tai padaryti, kažkuris iš mūsų turi likti darbe, ar ne?
Taip, po darbo. Aš galiu. Žinau, kas vyksta, taip bus teisingiausia.
Labai kilnu iš tavo pusės, bet operacijai atlikti reikalingi du žmonės.
Puiku. Turiu jėgų už du.
Jėgų čia daug nereikia.
Taip, žiūrėkit. Du svirtiniai jungikliai, kurie turi būti įjungti
procedūros metu.
Jie - abiejose durų pusėse.
Man pavyks.
VISO, BERTAI!
Ponios ir ponai,
pasitikite plojimais šios šventės kaltininką!
Prieikite visi arčiau! Nagi.
Bertas.
JUNGTI
Mieli dizaineriai…
ir vienas sistemininke.
Reikės dar kartą patikrinti duris.
Tuo tarpu…
Bertai Džy. Čia tau.
ATSISVEIKINIMAS JUNGTI BERTĄ DŽY
Sveiki.
Kažkaip keista, bet…
mūsų darbe daug keistenybių.
Spėju, jūs tą žinote geriau už mane.
Žinoma, aš nė vieno jūsų nepažįstu,
bet žmogus, stovintis štai čia, jus pažįsta.
Jis dirbo su jumis beveik septynerius metus,
tikiuosi, tai nebuvo blogi metai.
Aš… Tiksliai nežinau, kokie jie buvo,
kaip nežinau ir to, ką jis ar aš kartu su jumis darėme,
bet tikrai žinau, kaip jaučiausi, kai grįždavau pabuvęs su jumis namo.
Grįždavau namo pavargęs, bet jausdamas pasitenkinimą.
Jūs man turbūt labai patikote.
Ir nors šiandien aš paskutinį kartą esu su jumis,
esu tikras, kad jūs liksite mano širdyje,
giliausiame ir neprieinamame smegenų kamputyje.
Įspūdis, kurį man padarėte, yra neišdildomas,
nors mano sąmonėje jis ir nėra išlikęs, ir…
Aš jūsų niekada nepamiršiu, nors dabar sėdėdamas čia
neturiu jokių prisiminimų, ar kada nors buvome susitikę,
nežinau jūsų vardų,
neįsivaizduoju, kaip jūs atrodote,
ir neturiu supratimo, kiek apskritai jūsų ten yra.
Nepaisant to, noriu jums visiems padėkoti.
Bertai, aš tave vertinu.
Sveikinu.
Šaunuolis, bičiuli.
Sėkmės.
Taip čia visi ir stovėsit…
ir leisit jam numirti?
Irvingai, apie ką tu?
Esame baudžiami už įkūrėjo pamokymų nepaisymą?
Berto naminis aš išeina į pensiją. Kada nors ir tau taip nutiks.
Pasipūtęs šūdžiau tu.
Tu nesi atskirtasis.
Tu išeini iš čia su savo atsiminimais.
Ir kasvakar parsineši juos namo.
Niekas jų negali iš tavęs atimti, negali ištrinti.
Lyg jų nė nebūtų.
Lyg tavęs nė nebūtų!
Gana! Tučtuojau grįžk į MDSS.
P. Milčikai, prašau.
Leiskite jam pasilikti.
Jis daugiau nieko nesakys.
Gali likti Berto šventėje ir palydėti jį į pensiją.
Tik jeigu mandagiai elgsiesi ir nedarysi gėdos nei sau,
nei įkūrėjui ar jo palikuonims.
Nežinau, kokia musė jums, žmonės, šiandien įkando.
Gerai, p. Milčikai.
O dabar visi kartu atsisveikinkime su Bertu.
DARBINIO AŠ IŠĖJIMO Į PENSIJĄ DAINA
Tikiuos, jums patiks Berto Džy darbinio aš atsisveikinimui pasirinkta daina.
Labas rytas, vakar diena
Tu pabudai O laikas pabėgo
Staiga tapo sunku
Prisiminti, kas buvo
Prisimeni, ar tu prisimeni?
Juoką ir ašaras
Šešėlius prabėgusių dienų
Geras ir blogas dienas
Ir tai, kas buvo tarp jų
Prisimeni, ar tu prisimeni?
Dienas gyvenimo savo?
Ar tu prisimeni?
Atmink džiaugsmus ir liūdesį
Suguldyk juos savo atminty
Nes prisiminimai yra laikas Kurį tu pasiskolini
Rytojaus dienai
O liūdniausia yra tai
Liūdniausia yra tai
Kad greitai keičias metų laikai
Tad rink akimirkas visas
Rink svajones savas
Prisimink
Ar tu prisiminsi Dienas gyvenimo savo?
Irvingai?
Sunaikinkim šią vietą iki pamatų.
NAUJOJI GANZO SKULPTŪRA „NEPORNOGRAFINĖ“
GANZO KOLEDŽAS SKELBIA STIPENDIJOS LAIMĖTOJAS,
PASIRINKUSIAS FARMAKOLOGIJOS IR PSICHOLOGIJOS STUDIJAS.
- Sveikutė. - Labas.
Mano telefonas.
Taip, žinoma. Užeik.
Kaip sekas?
- Gerai. O tau? - Šaunu girdėt.
Užeik. Jauskis kaip namie.
Žinai, radau jį tarp sienos ir lovos.
Žinai, būčiau tau užvežęs, bet nežinau tavo adreso.
Tad gerai, kad užsukai.
Tau tikrai viskas gerai?
Taip. Tikrai. Tik esu šiek tiek pavargęs.
Gerai. Jau eisiu.
Ne. Nagi.
Klausyk, nemanau, kad esi tam pasiruošęs.
- Ne, tikrai esu tam pasiruošęs. - Ne.
Labai abejoju. Dabar iš tavęs - nieko gero.
- Na, aš… Labai atsiprašau. - Gerai.
Ir… Atsiprašau, kad kalbėjau apie ją.
Ne, to buvo per daug. Tai buvo…
Žinai, ką? Nori, kalbėk apie ją, nori - ne.
- Man tas pats. - Gerai. Palauk.
Žiūrėk.
Matai? Čia ji.
Nebėra.
Ką?
Tada gerai. Aš tau viską apie ją papasakosiu.
Aleksa, žinai, galime… Pasikalbėsime apie Džemą.
Ji buvo nuostabi. Ji buvo…
Viso, Markai.
Rimtai?
O Dieve…
Ji buvo nuostabi.
Ji buvo ypatinga.
Aš matysiu tave
Mūsų senose vietose
Lai mano širdis priima
Tą dieną
Jaukioje kavinutėje
Prie parko
Su karuselėmis
Ir didžiuliu kaštonu
Mano žmona buvo ypatinga.
Aš matysiu tave
Mano žmona buvo alergiška muskatui.
Kiekvieną šiltą vasaros dieną
Ji visada čiaudėdavo po du kartus.
Visame, kas šviesu ir gražu
Mano žmonai patiko svetimi šunys.
Visada prisiminsiu tave tokią
Mano žmona galvojo, kad megztiniai atrodo juokingai.
Aš surasiu tave…
Aš joje viską…
mylėjau.
Atėjus nakčiai
Žvelgsiu į mėnulį
Bet matysiu tave
Aš matysiu tave
Kiekvieną šiltą vasaros dieną
Visame, kas gražu
Visada prisiminsiu tave tokią
Aš matysiu tave
Ryto saulėje
Atėjus nakčiai
Žvelgsiu į mėnulį
Bet matysiu tave
Išvertė Laima Banionienė