Геллі вже пішла?
Ага.
Може, й тобі пора йти?
Так. Я саме завершую роботу.
Вибач. Люблю роботу.
Боже мій!
Допоможіть!
Чорт забирай!
О боже.
Як вона?
Геллі!
- Марку, зайди в ліфт. - Геллі!
Зайди в ліфт!
Як вона?
- Джадд. - Містере Скаут, приємного вечора.
Дякую. І тобі.
Розрив
Вона жива?
Сідай, Марку.
Вона в лікарні.
У неї сильні гематоми, та, слава богу, нема незворотних ушкоджень.
Ясно.
То… ви її відпустите?
Зовниця Геллі не збирається звільнятися…
Вона ледь не вмерла. Вона не хоче тут бути.
І повернеться на робоче місце через кілька днів.
А цього часу достатньо?
Це сталося під твоїм наглядом, Марку С.
І подякуй самому Кірові, що все так закінчилося.
Бажаю продуктивного дня.
СПРАВЖНІЙ ТИ
Що таке зазнати невдачі?
У 20 років я не пробився у світ літератури, і це була катастрофа,
а водночас і найважливіший урок.
Проблема була не в мені, а в самій літературі.
І щоб знайти своє справжнє місце в цьому світі,
спочатку я мушу зламати її обмеження.
Так я і вчинив.
Суспільство з гниючими заживо працівниками не може процвітати,
як не може стрибати людина, в якої гниють пальці ніг.
Людину від машини відрізняє те, що машини не можуть думати самі.
А ще вони зроблені з металу, а людина – зі шкіри.
Якщо ти солдат – не бийся за мою свободу.
Бийся за свободу солдата, що йде в бій разом з тобою.
Так ви обоє матимете більше натхнення для цієї війни.
Хороша людина діятиме за правилами.
А чудова – за покликом серця.
Гнобителі – хвальки й брехуни.
Промисловість – пил.
Тебе не зможуть розіп'яти, якщо ти стиснеш кулаки.
Дорогий читачу, якщо ти спотворюєшся, щоб вписатися в систему,
зупинися й спитай себе, чи справді ти мусиш змінюватися,
чи система.
Проведено діагностику.
І що?
Повне з'єднання синапсів. Спогади Піті Кілмера були реінтегровані.
Ти мала рацію, Гармоніє.
Треба це відсвяткувати.
Ти, мабуть, поки що не доповіси правлінню?
Особливо після того, що сталося з Геллі Р.
Боже, ти їм не повідомила.
Спробуйте визначити з чіпа характеристики джерела.
Дані збережені. Залиш його собі.
Це подарунок.
З'ясуй, хто це зробив.
Я б хотіла доповісти правлінню одразу про все.
ГОЛОСОВА ПОШТА РІКЕН
Чорт.
Привіт, Марку, це Рікен.
Я знаю, що ти ще у свідомості Марка з поверху розриву,
але в Девон матка розкрилася на чотири сантиметри. Дитя народжується.
Ми їдемо в пологовий центр. Будь ласка, приїжджай.
Марку, це знову Рікен.
Ми вже в центрі. Дитина продовжує рух до родового каналу.
Було б дуже класно, якби ти був тут.
Не знаю, чи вам можна проносити туди телефон…
О, власне, якщо це робоче «я» Марка,
передайте йому, що Рікен просив швидко приїхати.
Марку, ми ще тут. Може, ти заблукав.
Ми в шостому будиночку.
Проїжджаєш у ворота і їдеш до кінця ряду.
Він серед будиночків економ-розміру,
але ти його точно знайдеш.
Прошу, приїжджай скоріше.
Привіт.
Ти забув, що я тут буду?
Трохи забув.
Вибач за той вечір. Я…
Нічого. Все нормально.
Ага.
- До речі, в неї все добре. - Справді?
- Так. - Добре.
Перейми через кожні 20 хвилин,
тож час іще є.
Рікен там зараз плаче над нею.
Тож я…
залишила їх самих.
Чудово.
Дякую, що допомагаєш їй.
Аякже.
Мила, я не хочу бути схожим на батька.
Я знаю, милий. Добре, що ти зараз не стримуєш емоцій.
Усе добре.
Я шукаю дитячий табір.
Майбутній дядько. Заходь, Марку.
Ура! Я така рада, що ти приїхав.
Не знала, чи «пробудять» тебе від роботи.
Ні. Я побачив повідомлення лише коли закінчив. Вибач.
Нічого. Досі було доволі нудно.
Ясно. Я радий, що я тут. Затишна хатинка.
- Ого. - А ти бачив ту, що поряд?
- Ага. - Просто скажено дорога.
Наче курортний котедж. Ненавиджу тих, хто там.
Там жирні кішки народжують жирних кошенят.
Ага.
Чорт.
Перейми.
- Гадство. - Марку, швидко розкажи таємницю.
Це не обов'язково, милий.
- Що? - Плід тягнеться до атмосфери чесності.
Розкриття таємниць може створити духовний вакуум, що прискорить пологи.
Ага. І нам це потрібно?
- О, так. - Милий, не зараз.
Усе добре. Я почну. Марку…
Я тебе люблю, і мене образило те, що ти досі
не подякував за книжку.
- От. Добре. - Книжку?
Ми залишили примірник його нової книжки на твоєму ґанку.
П'ять днів тому. Повних п'ять днів.
Ну… я її точно не бачив.
Може, її поцупили чи ще щось. Я…
Що? Це сигнальний примірник.
О боже.
- Як ти? - О боже.
У нормі.
Нічого.
Гаразд. Я в нормі. А ти як?
Так.
- Усе добре. - Так?
- Піду візьму кави. - Справді?
Так. Мабуть. Піду.
- Ти впевнена? - Дякую.
- Скоро повернуся. - Ага.
Будь обережна.
Це добре. Ми тим часом закінчимо готувати кімнату.
Марку, допоможеш розвісити водорості?
Розвісити водорості? Нащо?
Справді хочеш, щоб я пояснив?
Привіт.
Перепрошую!
Сер!
Сер…
Гей.
Що за фігня? О боже…
Привіт. Вибачте. Я одна з вагітних.
Звідти. Вийшла по каву
й мене привабила ваша, бо вона така гарна,
от я й думаю, чи можете ви мене нею пригостити.
Добре.
Так? Дякую. Слава богу.
Дуже дякую.
Я протиснуся повз вас.
Я Девон.
Ґеббі.
Дякую за наркотик.
Зараз мій чоловік мене дуже бісить.
А брат… пригнічує.
Ви вперше?
Так. А ви?
Утретє.
Назву його Вільям.
Троє. А я так боюся зіпсувати одну дитину.
Як ви справляєтеся?
- Мені дуже допомагають. - Ага.
До речі, ваш будиночок – здуріти можна, який класний.
Ви багата?
Бо насправді, якщо злодій прочитає книжку,
це буде того варте.
Гарантую, що він тоді сам здасться.
Послухай, я знаю, що востаннє ти був у медзакладі через Джемму.
То от що це таке? Медзаклад?
Звісно, можна вшанувати її, давши дитині друге ім'я на її честь, але…
я розумію, що ти так і не призвичаївся до цієї думки.
Ваша дочка заслуговує на власне ім'я, без якогось…
великого емоційного багажу.
Так.
Я принесла каву.
Я візьму з неї податок.
Я подружилася з найбагатшою жіночкою в дитячому таборі.
Вона…
тиха й приємна.
Дуже симпатична. Треба тебе до неї відправити.
Припускаю, вона вже зайнята.
Упевнена, Алекса дала б тобі другий шанс.
Упевнений, що ні.
- Але ти б міг спитати. - Добре.
Як ти? Піти по неї?
Ні. Зачекай, можна я стисну твою руку?
Так. Тримай.
Отак.
- Розповісти тобі таємницю? - Ага, давай.
Вивалюй найпотаємніше.
Ну…
Мені здається, в Lumon щось нечисто.
Про що ти? Типу, з зарплатою?
Ні. Просто ходять чутки.
З ким ти говорив?
Отже…
Що?
Пам'ятаєш того бізнесмена?
Боже, як боляче!
Сонечко, як ти?
- Чому люди народжують? - Приведу Алексу.
- Ага. - Не торкайся мене, милий.
Добре.
- Тужся ще. - О боже.
Ось вона. Ось. Ти все добре робиш.
- Боляче… - Знаю, що боляче, але он вона вже.
- Я її бачу. Бачу голівку. - О боже.
Я її вже бачу. Вона народжується.
ЗАБЛОКОВАНО
- Боже. - Ось вона.
Боже мій.
Дякую. Вона молодець. О, я знепритомнію.
Вона була у формі зовниці, коли опритомніла.
Отже, робоче «я» Геллі «ввімкнеться» вперше після повішення.
Коли вона вас побачить, важливо, щоб у вас були добрі очі.
Знаєте, як зробити очі добрими?
Усе гаразд.
З тобою все добре. Усе добре.
Подовжувачі та інші небезпечні предмети прибрали,
тож ти будеш у безпеці.
І якщо поки хочеш зосередитися на пошуку радісних цифр – давай.
Ага.
Хочеш про це поговорити?
Треба сховати в різних місцях кабінету
натхненні цитати з посібника. Щоб вона їх випадково знаходила.
Їй треба почати заробляти заохочення.
Я б теж себе вбив, якби не мав жодної пастки для пальців.
Хай хтось із нас позичить їй свою пастку,
поки вона не має власної.
Але не я, бо мій внесок – ідея.
Справедливо.
Міс Кейсі.
Я маю спостерігати за Геллі Р.
Мене не повідомили.
Наказ міс Кобел. Дивитимуся, чи нема в неї ознак смутку,
й усно заохочуватиму її покинути спроби самогубства.
На прохання я можу заключити її в обійми.
Знаєте, в мене ознаки смутку. Можна мені обійми?
Ні.
Усе записали?
Ви засмучені?
Ні. Я в прекрасному настрої.
Якщо ви засмучені, можете попросити…
Обійми. Знаю. Не треба.
Ірве.
Ми знову втрачаємо тебе, друже?
Ірве.
Мені треба у відділ ОіД.
Дещо сталося.
І я хочу попросити поради в Берта.
Ну…
Добре. Тільки зроби копію тієї мапи, щоб ми могли тебе знайти.
ВІДДІЛ ОПТИКИ І ДИЗАЙНУ
О боже.
О, ні. Вибачте, Ірвінґу.
Ми помилково відіслали це сюди на друк. Ви не мали цього бачити.
Що це?
Нічого. Просто жарт для міс Кобел.
Це заколот відділу ОіД, про який говорить Ділан, так?
То це було насправді, містере Мілчік?
Авжеж ні. Тут такого не могло статися.
Це доказ. Залізобетонний доказ.
Мілчік каже, що такого не було.
І чого б це один відділ фізично нападав на інший?
Lumon не віддав би одному відділу ресурси іншого просто так.
А відділ ОіД це знає? А ми самі це напевно знаємо?
Бо семеро людей багато що з нами можуть зробити.
- Я можу спитати… - Нового друга,
який набрехав тобі про розмір свого відділу?
Звідки нам знати, що ще він приховує?
Ви провели номер 266 з Ірвінґом Б.?
Так. Щойно.
Подумав, що це відохотить його проводити стільки часу з Бертом Джі.
Вибачте. Я мав з вами порадитися?
Ні. Хороша ініціатива.
Я бачив у відділі міс Кейсі.
Ви наказали їй стежити за Геллі Р.
Наказала.
Можна спитати навіщо?
«Світло відкриття яскравіше сяє на цілинній луці, ніж на битому шляху».
Я пробую дещо нове з міс Кейсі.
Нікому не розповідайте.
Добре.
Геллі Р.
Гей, міс Кейсі.
Опишіть час, проведений вами в туалеті.
О, ні. Вибачте, міс Кейсі. Я… повернувся і…
Ти, певно, п'яний. Який смак був у роті, коли ти вийшов на роботу?
Геллі Р., ви повинні пройти зі мною по канцтовари.
Нічого. Я пригляну за Геллі Р., поки вас не буде.
Ви ж на кілька хвилин, так?
Похід по канцтовари займе вісім хвилин.
Знаєте, я туди часто ходжу, тож міг би… якщо ви…
Одним жахом менше.
Хоч на вісім хвилин.
Геллі, я ж не показав тобі, де лежать запасні ковпачки для ручок.
Це тут поряд. Пройдемося?
Мені не треба. Дякую.
Твоя правда. Нам не слід нічого робити без міс Кейсі.
Обережно там, бос.
Діється щось підозріле.
То де ці ковпачки від ручок?
Як ти, Геллі?
Ти вигадав ковпачки, щоб мене про це спитати?
Просто хотів поговорити.
Дуже погано, Марку.
Дякую, що помітив.
Іди сюди.
Заходь.
Ось.
Мапа Піті.
Поки тебе не було, я намагався відтворити її на обідніх перервах.
І…
Думав, якщо робитимемо це разом, зможемо…
Розумієш?
Я тобі не новий Піті.
Геллі.
Геллі Р.?
- Марк повів її показати ковпачки. - Куди?
- Зараз? - Усе добре.
Це в кінці складського крила.
Берт Джі в переговорній.
Берте.
Ірвінґу.
Чому ти тут?
Ну… Я заблукав.
Взагалі я…
Шукав тебе. Давно з тобою не бачився.
Ну, я…
- Ділане! О боже, Що… - Ірвінґу.
Що ти робиш?
- Він хотів напасти. - Випусти його!
- А чого він тут? - Випусти його!
- Що з тобою? - Ти бачив картину.
Хочеш, щоб тобі кишки випустили?
Гей, де твої друзі? Їх же кілька?
Ти приховуєш від нас шістьох людей!
О господи. Я…
Де начальство?
Ірвінґу, не йди.
- Я… Ми… - Я знаю, що ти замислив.
- Та що з тобою? Відкрий двері. - Керівництво!
Відкрий двері!
- Тут потрібний керівник. - Ірвінґу!
Ірвінґу!
Геллі.
Де це ми?
Послухай, хіба ти не хочеш…
Я сказала їй, що хочу піти, а вона відповіла, що я не особистість.
І це мені сказало власне «я».
Так, це… жахливо. Але не зациклюйся на ній.
Що хочеш ти? Тут.
Я хочу, щоб вона прийшла до тями, коли життя покидає її,
і щоб знала, що це зробила я.
- Якби я міг пояснити… - Не треба, хижаче.
Я перевірив складське крило. Ні його, ні Геллі.
Чорт. Відділ ОіД, мабуть, уже їх убив.
Ірвінґу, що?
Начальник відділу й новенька зникли. Ти знаєш, де вони?
Ні, я… прийшов побачитися з тобою.
А де інші з твого відділу?
У відділі ОіД. Так, я казав, що там лише Фелісія, і я…
Якщо ти прийшов побачитися зі мною, чому ти в переговорній?
Чому не зайшов у наш кабінет?
Я не знав, чому ти більше не заходиш, і не хотів знову тебе лякати.
Як тоді з рукою.
Ти мене не злякав.
Чи змушувати ніяковіти. Я придумував анекдот.
- Анекдот? - Щоб розказати, як зайду.
Доведи. Розкажи.
Я його ще не придумав.
Чому ти збрехав про кількість людей у вашому відділі?
Тому що…
ми вам не довіряємо.
- Ви? Король вилупків нам не довіряє? - Я довіряю,
але інші говорять про ОМД. Тупі старі історії, анекдоти.
Про що це ти?
Я…
Та дурне. Ну, кажуть, що у вас на тілі є сумки, як у кенгуру.
- Сумки? Щоб носити потомство? - Так.
Люди кажуть, що в кожного з вас є народжена вами личинка,
яка вистрибне й нападе, якщо підійти занадто близько.
Та це ж маячня якась.
Звісно, це жарт, але хтозна.
Срах ніде не дівся. Люди дивно поводяться.
- Ага. - Однак, було б упущенням не сказати,
що в цій теорії личинка зрештою з'їдає вас і стає вами.
Що, Ірвінґу, пояснило б загадку…
твоєї молодечої енергії.
Ірве!
- Вибач. - Куди ти?
Що?
Тобі цей мужик подобається?
Ти цього не схвалюєш?
Ні. Не схвалюю.
Авжеж, посібник забороняє закохуватися в інших працівників.
Та забудь ти про посібник.
Він з бісового ОіД, де всі до одного – підступні зрадники.
Це небезпечно.
Вони не готові.
Їх ще не можна забирати. Вони не готові.
Ще рано!
- Ми не… - Ідіть геть звідси.
Ідіть геть!
«Жахлива жорстокість відділу оптики й дизайну»?
Так там написано.
Такої картини точно нема.
І до якої жорстокості ми там вдаємося?
Не має значення. Не думаю, що то було насправді.
Звісно, я маю перепитати у своєї личинки.
- Не міг стриматися? - Усе добре.
Ти ж знаєш,
що неплатонічні стосунки все одно осуджуються.
А в нас вони такі?
Що ж, Берте Джі, тепер я
офіційно звільняю тебе з-під нагляду ОМД.
Як сказав Кір, «Хай твоє серце наповниться радістю».
Хочеш зайти?
Хочу показати тобі щось у підсобці.
Ділане, й ти заходь.
Ні.
«Залицяння Кіра до Імоген».
Він познайомився з дружиною, коли працював варильником на фабриці ефіру.
Це така тупість – зайти сюди.
Вона була прибиральницею.
У примірнику написано, що їх об'єднав дух працелюбності.
Якщо це точне пояснення,
вони познайомилися як колеги. І покохали одне одного як колеги.
І тому замислюєшся, як щось може бути неправильним, якщо Кір…
- Відвали від нього! Брехливий поц! - Ділане, що?
- Ділане! - Він каже, що не знає
про цю картину, а вона ось лежить на полиці.
- Це не так. - Ірве, ходімо. Негайно.
Це не та сама картина.
- Що? - Подивися.
Подивися на перепустки нападників.
Це не ОіД, Ділане. Це ми.
Її ніколи не вивішували в коридорах.
«Біда, спричинена відділом ОМД».
Ми ж нічого такого не робили.
Чого існують два варіанти однієї картини?
А що як кози – це цифри?
І ми вирішуємо, які житимуть, а які… О боже.
Не думаю, що це так.
Послухай…
Я знаю, ти не хочеш тут бути. Але…
я радий, що ти тут.
І вибач, що це все, що я наразі зміг зробити.
Якщо даси мапу, я її підчищу.
Ти погано малюєш.
Гей, міс Кейсі.
Ми саме повертаємося з оздоровчої прогулянки.
Ви обоє цілі?
Ми… Так.
Я рада. Я боялася.
Вибачте.
Я пробачаю вас.
Ну, добре.
Ти знаєш, що зараз робить відділ ОМД?
Думала, ти за це гроші отримуєш.
Ти не покладеш цьому край?
«Найкращий спосіб угамувати в'язня – дати йому повірити, що він вільний».
Для всього в житті є цитати Кіра.
Скільки ще відділів ти дозволиш їм знайти?
Я поговорю з Марком.
Будь обережна. Правлінню таке не сподобається.
Авжеж, татку.
Говоритимеш до мене, коли з'ясуєш, хто хакнув чіп Кілмера.
Вибачте, народ.
Хочу познайомити вас з Ірвінґом і Діланом.
Вони з відділу ОМД.
І вони – друзі.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко