הלי הלכה?
כן.
אולי כדאי שגם אתה תלך.
אני יודע. אני בדיוק מסיים.
מצטער, מת על העבודה.
אלוהים.
הצילו!
לכל הרוחות!
הו, אלוהים.
היא בסדר?
הלי?
- מארק, תיכנס למעלית. - הלי? הלי?
תיכנס למעלית!
היא בסדר?
- ג'אד. - מר סקאוט, שיהיה לך ערב נעים.
יהיה לי. גם לך.
היא בחיים?
שב, מארק.
היא בבית החולים.
היא סובלת מחבלה חמורה, אבל למרבה המזל, אין נזק קבוע.
בסדר.
טוב, אתם משחררים אותה?
לחיצונית של הלי אין כל כוונה להתפטר...
היא כמעט מתה. היא לא רוצה להיות כאן.
והיא תחזור לשולחן שלה בתוך כמה ימים.
זה מספיק זמן?
זה קרה במשמרת שלך, מארק ס'.
ואתה יכול להודות לקיר בכבודו ובעצמו על כך שזה הסתיים כך.
שיהיה לך יום פורה.
- "האתה שאתה" -
מהו כישלון?
הכישלון שלי לפרוץ לעולם הספרות בשנות ה-20 שלי היה הרסני,
ועם זאת, זה לימד אותי שיעור חשוב.
שלא אני הוא שטעה, אלא הספרות עצמה.
ושכדי למצוא באמת את מקומי בעולם הזה,
אצטרך קודם לשבור אותו לחלוטין.
וזה מה שעשיתי.
חברה עם עובדים ממורמרים לא יכולה לשגשג,
בדיוק כפי שאדם עם אצבעות מרקיבות לא יכול לקפץ.
מה שמפריד בין אדם למכונה הוא שמכונות לא מסוגלות לחשוב בעצמן.
נוסף על כך, הן עשויות ממתכת, בעוד שאדם עשוי מעור.
אם אתה חייל, אל תילחם למען חירותי.
תילחם למען החירות של החייל שנלחם לצדך.
זה יהפוך את המלחמה למעוררת השראה יותר עבור שניכם.
אדם טוב יציית לחוקים.
אדם דגול יציית לעצמו.
בריונים הם לא יותר מקשקשנים שקרנים.
במרכז של "תעשייה" יש "תעשי".
הם לא יכולים לצלוב אותך אם כף ידך מאוגרפת.
אם תמצא את עצמך מתעוות כדי להתאים לשיטה, קורא יקר,
תעצור ותשאל אם באמת אתה הוא זה שחייב להשתנות
או שמא השיטה.
- "לומון" -
ביצעתי דיאגנוסטיקה.
נו?
צימוד סינפסות מלא. הזיכרון של פיטי קילמר התמזג מחדש.
צדקת, הרמוני.
אנחנו צריכים לחגוג.
אני מניח שתחכי קצת לפני שתספרי למועצה,
במיוחד אחרי מה שקרה עם הלי ר'.
אלוהים. לא סיפרת להם.
תסרוק את נתוני השבב ותחפש חותמות מקור.
זה נשמר, את יכולה להשאיר את זה אצלך.
מתנה.
תגלה מי עשה את זה, בבקשה.
אני רוצה למסור למועצה את הכול יחד ומיד.
- שיחה שלא נענתה ריקן -
לעזאזל.
היי, מארק, זה ריקן.
תשמע, אני יודע שאתה עדיין בגרסה של מארק המנותק, אבל...
דבון בפתיחה של ארבעה ס"מ, כך שהתינוק מגיע באופן רשמי.
אנחנו בדרכנו למרכז הלידות, אז תבוא, בבקשה.
מארק, שוב ריקן.
אנחנו במרכז, והתינוק ממשיך להתקדם אל תעלת הלידה,
כך שזה יהיה ממש נפלא אם תהיה כאן.
אני לא יודע אם מרשים לך להחזיק בנייד שם...
בעצם, אם אתה גרסת העבודה של מארק,
תגיד לו בבקשה שריקן אמר לו לבוא מהר.
מארק, אנחנו עדיין כאן. תוהים אם הלכת לאיבוד.
אנחנו בבקתה שש,
עוברים דרך השער, בסוף השורה.
זאת אחת הבקתות הקטנות והזולות יותר,
אבל אתה אמור למצוא אותה.
בוא מהר, בבקשה.
היי.
היי. היי.
שכחת שאני אהיה כאן?
קצת.
תשמעי, אני מצטער על הערב ההוא. אני...
כן, לא, זה בסדר.
כן.
- היא מרגישה מצוין, אגב. - כן?
- כן. - בסדר.
הצירים בהפרשים של 20 דקות,
כך שיש עוד קצת זמן.
ריקן עושה את הדבר הזה שבו הוא בוכה מעליה.
אז אני...
אני נותנת להם פרטיות.
נשמע טוב.
היי, תודה שאת מטפלת בה.
כן. כמובן.
מותק, אני לא רוצה להיות כמו אבא שלי.
אני יודעת, מותק. אני חושבת שזה בריא להוציא את זה עכשיו.
זה בסדר.
היי. אני מחפש מחנה תינוקות?
הדוד לעתיד. ברוך הבא, מארק.
הידד. אני שמחה כל כך שבאת.
לא ידעתי אם יעירו אותך מהעבודה.
ראיתי את ההודעה כשסיימתי לעבוד. מצטער.
לא, היה משעמם למדי עד כה.
טוב. אני שמח להיות בבקתה החמימה הזאת.
- וואו. - אחי, ראית את הבקתה הסמוכה?
- כן. - יקרה באופן פסיכוטי.
כמו וילה מזורגגת. אני שונאת את מי שגר שם.
סתם עשירים שעושים תינוקות עשירים.
כן.
לעזאזל.
זה ציר.
- לעזאזל. - מארק, תספר סוד, מהר.
הוא לא חייב, מותק.
- מה? - העובר נמשך לאוויר צח.
טיהור סודות יכול ליצור ריק בנשמה שמזרז את הלידה.
בסדר, ואנחנו רוצים בזה?
- בהחלט. - מותק, לא עכשיו.
זה בסדר, אני אתחיל. מארק...
אני אוהב אותך ופגוע מכך שלא התקשרת
עדיין להודות לי על הספר.
- זהו זה. יופי. - הספר?
השארנו עותק של ספרו החדש על מפתן הדלת שלך.
לפני חמישה ימים. חמישה ימים.
טוב, אני בוודאות לא ראיתי אותו.
הוא ודאי נגנב או משהו. אני...
מה? זה היה עותק מוקדם.
אלוהים. הו, אלוהים.
- את בסדר? - אלוהים.
אני בסדר.
זה בסדר. הכול בסדר.
בסדר. אני בסדר. את בסדר?
בסדר.
- אני בסדר. - כן?
- כן, אני הולכת להביא קפה. - באמת?
כן. אני חושבת. אני הולכת.
- את בטוחה? - תודה. תודה, חבר.
- טוב. אני אחזור. - כן.
בסדר. תיזהרי.
זה טוב. אפשר לסיים לסדר את החדר.
מארק, תעזור לי לתלות את אצת הים?
לתלות את אצת הים? למה?
אתה באמת רוצה שאסביר?
היי.
היי. תסלח לי?
אדוני?
אדוני...
היי.
מה לעזאזל, בנאדם? אלוהים...
היי, אני ממש מצטערת. אני עוד גברת בהיריון.
אני משם. יצאתי לסיבוב קפה,
והקפה היפהפה שלך הסיח את דעתי,
ותהיתי אם יש סיכוי שתוכלי למזוג לי קצת?
בסדר.
כן? כן. תודה. תודה לאל.
היי. תודה רבה.
אני אעבור אותך.
אני דבון.
גבי.
תודה לך על הסמים.
בעלי מחרפן אותי.
אחי... מדכא אותי.
זה הראשון שלך?
כן. שלך?
השלישי.
אני אקרא לו וויליאם.
שלושה ילדים. אני פוחדת כל כך להרוס חיים של ילד אחד.
איך את מתמודדת עם זה?
- עם הרבה עזרה, אני מניחה. - כן.
לכל הרוחות, אגב, מה תגידי על הבקתה? יפה כל כך.
את עשירה?
כי באמת... אם הגנב יקרא את הספר,
זה יהיה שווה את זה.
למעשה, אני מתערב איתך שהוא יסגיר את עצמו אחר כך.
תשמע, אני יודע שהפעם האחרונה שהיית במרכז רפואי הייתה עם ג'מה.
זה מה שזה? מרכז רפואי?
השם השני שלה היה יכול להיות מחווה נפלאה עבורה, אבל...
אני מבין שהרגשת לא בנוח עם זה.
הילדה שלך ראויה לשם משלה ללא...
מטען גדול של רגשות.
כן.
הבאתי קפה.
מס, בבקשה.
התיידדתי עם הגברת הכי עשירה במחנה התינוקות.
היא הייתה...
שקטה, אבל נחמדה.
חמודה מאוד. אני צריכה לשלוח אותך לשם.
אני משער שהיא תפוסה.
אני בטוחה שאלכסה תיתן לך עוד הזדמנות.
אני בטוח שלא.
- אני בטוחה שאתה יכול לשאול אותה. - בסדר.
את בסדר? את רוצה שאקרא לה?
לא, לא. חכה, אני יכולה ללחוץ את היד שלך?
כן. בבקשה.
בסדר.
- את רוצה שאגלה לך סוד? - כן, קדימה.
ספר לי את הסודות האפלים שלך.
ובכן, אז...
אני חושב ש"לומון" אולי זוממים משהו.
מה כוונתך? עם המשכורות שלך?
לא, שמעתי דברים. שמועות.
עם מי דיברת?
אז...
מה?
את זוכרת את איש העסקים?
לכל הרוחות והשדים המזוינים!
בסדר. יקירתי, את בסדר?
- למה אנשים עושים את זה? - אני אקרא לאלכסה.
- נהדר. - אל תיגע בי, מותק.
בסדר.
- עוד לחיצה אחת חזקה. - אלוהים.
היא כאן. היא כאן. את מתקדמת נהדר.
- זה כואב. - אני יודעת, אבל היא כאן.
- אני רואה אותה. היא יוצאת. בסדר? - אלוהים.
יופי. אני רואה אותה. הנה היא באה.
- מספר חסום -
- אלוהים. - היא יוצאת.
אלוהים.
תודה. היא הייתה נהדרת. אני מתעלף.
היא הייתה בגרסה החיצונית שלה כשהיא התעוררה.
אז זאת תהיה החוויה המודעת הראשונה של הלי הפנימית מאז התלייה.
כשהיא תראה אותך, חשוב שעיניך יהיו ידידותיות.
אתה יודע איך לגרום לעיניך להיות ידידותיות?
את בסדר.
את בסדר. הכול בסדר.
אז הם נעלו את הכבלים המאריכים ופריטים מסוכנים אחרים,
כך שאת אמורה להיות מוגנת.
ואם את רוצה להתמקד באיתור מספרים שמחים למשך זמן מה,
כן.
את רוצה לדבר על זה?
אנחנו צריכים להסתיר ציטוטים מעוררי השראה מספר ההדרכה
ברחבי המשרד, כדי שהיא תיתקל בהם.
היא רק צריכה להתחיל להרוויח הטבות, בנאדם.
הייתי מתאבד אילו לא הייתי מקבל את מלכודות האצבע.
אחד מאיתנו צריך להשאיל לה מלכודת
עד שתהיה לה אחת משלה.
כן, אבל לא אני, כי אני תרמתי את הרעיון.
זה הוגן.
גברת קייסי.
באתי כדי להשגיח על הלי ר'.
איש לא עדכן אותי.
הוראות של גברת קובל. עליי לחפש אצלה סימנים לעצבות,
ולעודד אותה באופן ורבלי לוותר על ניסיונות התאבדות נוספים.
לפי בקשתה, אני יכולה גם לתת חיבוק.
אני מפגין סימנים של עצבות. אפשר לקבל אחד כזה?
לא.
רשמת את הכול?
את מוטרדת?
לא. אני שמחה.
אם את מוטרדת, את יכולה לבקש...
חיבוק. אני יודעת. אני בסדר.
אירב.
איבדנו אותך שוב, חבר?
אירב?
אני צריך ללכת לא"ע.
קרה משהו.
ואני רוצה להתייעץ עם ברט.
ובכן...
טוב, בסדר. רק תכין עותק של המפה למקרה שנצטרך לחפש אותך.
- "לומון" אופטיקה ועיצוב -
אלוהים.
אוי, לא. אני מצטער, אירווינג.
ההדפסים האלה נשלחו לכאן בטעות. אתה לא אמור לראות את זה.
מה אלה?
כלום. בדיחה עבור גברת קובל.
זאת ההפיכה של א"ע, נכון? זאת שדילן מדבר עליה, הא?
זה באמת קרה, מר מילצ'יק?
ודאי שלא. דבר כזה לא יכול לקרות כאן.
זאת הוכחה. הוכחה חותכת.
מילצ'יק אומר שזה לא קרה.
ולמה שמחלקה אחת תתקוף באופן פיזי מחלקה אחרת?
"לומון" לא תיתן להם את המשאבים של המחלקות האחרות.
א"ע יודעים את זה? אנחנו בטוחים בזה בכלל?
כי עם שבעה אנשים הם יכולים לגרום לנו נזק רב.
- אני יכול לשאול... - את חברך החדש,
ששיקר לך על גודל המחלקה שלו?
איך נדע מה עוד לא כשר אצלו?
הרצת 266 על אירווינג ב'?
כן. כרגע.
חשבתי שזה ישכנע אותו לא לבלות זמן רב כל כך עם ברט ג'.
אני מצטער. הייתי צריך להתייעץ איתך?
לא, לא. יופי של יוזמה.
ראיתי את גברת קייסי למטה.
אמרת לה להשגיח על הלי ר'.
אכן.
אפשר לשאול למה?
"אור הגילוי מאיר באור אמיתי יותר על אחו בתולי מאשר על דרך שצעדו בה."
אני מנסה משהו חדש עם גברת קייסי.
נשאיר את זה בינינו.
הבנתי.
הלי ר'.
היי, גברת קייסי.
תתארי לי את הזמן שבילית בשירותים, בבקשה.
אוי, לא. אני מצטער, גברת קייסי. אני... הסתובבתי ו...
אתה בטח שיכור. איזה טעם היה לך בפה כשהגעת היום?
הלי ר', את צריכה לבוא איתי לחלוקת אספקה.
זה בסדר. אני יכול להשגיח על הלי ר' בזמן היעדרך.
זה ייקח רק כמה דקות, נכון?
חלוקת אספקה נמשכת שמונה דקות, הלוך חזור.
אני הולך לחלוקת אספקה כל הזמן, אז אני יכול... אם את...
זה דבר נוראי אחד פחות.
למשך שמונה דקות לפחות.
הלי, כרגע נזכרתי שלא הראיתי לך איפה מחזיקים מכסים לעטים.
זה לא רחוק. את מוכנה לבוא?
אני בסדר, תודה.
לא, את צודקת. מוטב שלא נלך לשום מקום בלי גברת קייסי.
תיזהר שם בחוץ, בוס.
יש אנרגיה מוזרה.
אז איפה המכסים של העטים?
מה שלומך, הלי?
אלוהים. המצאת את המכסים כדי לשאול אותי את זה?
רק רציתי לדבר.
מצבי ממש רע, מארק.
תודה ששמת לב.
בואי הנה.
בואי.
קחי.
המפה של פיטי.
כן. מאחר שלא היית כאן, ניסיתי לשחזר אותה בהפסקות הצהריים שלי.
ו...
וחשבתי שאולי אם נעבוד עליה יחד, נוכל...
את יודעת.
אני לא פיטי החדש שלך.
הלי.
הלי ר'?
- מארק לקח אותה לראות את המכסים. - לאן?
- עכשיו? - הם בסדר.
בקצה אגף האחסון.
ברט ג' בחדר הישיבות.
ברט.
אירווינג.
מה אתה עושה כאן?
אתה יודע, הלכתי לאיבוד.
למען האמת, אני...
חיפשתי אותך. לא שמעתי ממך.
טוב, אני...
- דילן. אלוהים. מה... - אירווינג.
מה אתה עושה?
- הוא תקף אותך. - תן לו לצאת!
- למה הוא כאן? - תן לו לצאת!
- מה הבעיה שלך? - ראית את הציור.
אתה רוצה שיבתרו אותך היום?
איפה חבריך? בלשון רבים.
כלומר, ששת האנשים המזוינים שהסתרת מאיתנו.
הו, אלוהים. אני...
אני צריך מנהל!
אירווינג, חכה. אל תלך.
- אני... אנחנו... - אני יודע מה אתה זומם.
- מה הבעיה שלך? תפתח את הדלת. - מנהל!
תפתח את הדלת.
- צריך מנהל. צריך מנהל. - אירווינג!
אירווינג!
הלי?
הלי.
איפה אנחנו, לעזאזל?
תשמעי, את לא רוצה...
אמרתי לה שאני רוצה לעזוב, והיא אמרה לי שאני לא אדם.
העצמי שלי אמרה לי את זה.
כן, וזה נורא, אבל אל תתמקדי בה.
מה את רוצה? כאן?
מה שאני רוצה הוא שהיא תתעורר בזמן שהחיים עוזבים אותה
ושתדע שאני עשיתי את זה.
- אם רק אוכל להסביר... - תחסוך ממני, בוזז.
חיפשתי בכל אגף האחסון. אין זכר לו או להלי.
חרא. א"ע בטח כבר הרגו אותם.
אירווינג, מה?
מנהל המחלקה שלנו ועובדת חדשה נעלמו. אתה יודע איפה הם?
לא, רק באתי לפגוש אותך.
ושאר המחלקה שלך?
הם בא"ע, אירווינג. אני יודע שאמרתי שזה רק פלישיה ואני...
אם באת לפגוש אותי, למה אתה בחדר הישיבות?
למה לא באת ישר למשרד?
לא ידעתי למה לא חזרת, ולא רציתי להפחיד אותך שוב.
כמו הקטע עם היד.
לא הפחדת אותי.
או להביך אותך. תשמע, עבדתי על בדיחה.
- בדיחה? - לספר כשאני אכנס.
תוכיח. ספר אותה.
עוד לא סיימתי לעבוד עליה.
למה שיקרת בנוגע למספר האנשים במחלקה שלך?
כי...
אנחנו לא בוטחים בכם.
- אתה? מלך הדפוקים לא בוטח בנו? - אני בוטח,
אבל אנשים מדברים על זנ"מ. סיפורים ישנים מטופשים, אפילו בדיחות.
מה כוונתך?
אני...
זה באמת מטופש. אומרים שיש לכם כיסים.
- כיסים? כדי לסחוב צאצאים? - כן.
חלק מהאנשים טוענים שלכל אחד מכם יש צאצא בצורת זחל
שיזנק החוצה ויתקוף אם מתקרבים יותר מדי.
זה פסיכי לגמרי.
זאת בדיחה כמובן, אבל אני לא יודע.
הדעה הזאת מחזיקה מעמד איכשהו. אנשים מוזרים.
- כן. - אם כי אתרשל אם לא אציין
שלפי התיאוריה הזאת הזחל אוכל אתכם ומחליף אתכם בסופו של דבר.
וזה, אירווינג, יפתור את התעלומה...
של אנרגיית הנעורים שלך.
אירב. אירב?
- תסלח לי. - לאן אתה הולך?
כן?
אתה נמשך לבחור הזה?
אתה מתנגד.
כן. אני מתנגד.
אין ספק שספר ההדרכה אוסר קשרים רומנטיים בין עובדים.
לעזאזל ספר ההדרכה.
מחלקת הא' והע' המזוינת שלו הם חבורה של נחשים בוגדניים.
זה לא בטוח.
הן לא מוכנות.
אתם עדיין לא יכולים לקחת אותן. הן לא מוכנות.
זה לא הזמן!
- אנחנו לא... - תסתלקו מכאן.
תלכו!
"הברבריות המבעיתה של מחלקת אופטיקה ועיצוב"?
זה מה שהיה כתוב.
אני יודע בוודאות שאין ציור בשם הזה.
אילו מעשים ברבריים ביצענו?
זה לא משנה. אני לא חושב שזה היה אמיתי.
כלומר, אצטרך להתייעץ עם הזחל שלי, כמובן.
- אני מצטער שנאלצת לעשות את זה. - זה בסדר.
כלומר, אתה יודע
שיחסים לא אפלטוניים אינם מתקבלים בעין יפה בכל מקרה.
זה מה שקורה בינינו?
ובכן, ברט ג', בשלב זה אני...
משחרר אותך באופן רשמי מפיקוח של זנ"מ.
כפי שקיר אמר, "היה תמיד שמח."
אתה רוצה להיכנס?
יש משהו במחסן שאני רוצה להראות לך.
ולדילן, כמובן.
לא.
"החיזור של קיר ואימוג'ין."
הוא הכיר את אשתו בזמן שעבד כפועל במפעל לייצור אתר.
ממש מטופש להיות כאן.
היא עבדה כמנקה.
ספר ההדרכה רק אומר שמה שחיבר ביניהם היה רוח התעשייה.
אני יודע, אבל אם הפרשנות הזאת נכונה,
הם הכירו כעמיתים, התאהבו זה בזה כעמיתים.
זה גורם לך לתהות איך משהו יכול להיות שגוי אם קיר...
- תתרחק ממנו! שקרן דפוק! - דילן, מה?
- דילן! - הוא טוען שהוא לא יודע
על הציור הזה, בזמן שהציור מונח על המדף שלו.
- לא נכון. - אירב, אנחנו צריכים ללכת. עכשיו.
זה לא אותו ציור.
- מה? - תסתכל.
תסתכל בתגים שעונדים התוקפים.
זה לא א"ע, דילן. אלה אנחנו.
הציור הזה מעולם לא נכנס לסבב המסדרונות.
קוראים לציור "הפורענות של זיקוק נתוני-מקרו."
טוב, אבל מעולם לא עשינו דבר כזה.
למה שיהיו שתי גרסאות של אותו הציור, לעזאזל?
מה אם העזים הן המספרים?
אנחנו מחליטים אילו עזים יחיו ואילו... אלוהים.
לא נראה לי.
תשמעי...
אני יודע שאת לא רוצה להיות כאן, אבל...
אני שמח שאת כאן.
ואני מצטער שזה המיטב שאני יכול לעשות כרגע.
אם תיתן לי את המפה, אני אתקן אותה.
הציור שלך מחורבן.
היי, גברת קייסי.
אנחנו בדיוק חוזרים מטיול בריאות הנפש שלנו.
שניכם לא נפגעתם?
אנחנו... כן.
אני שמחה. פחדתי.
אני מצטער.
אני סולחת לך.
טוב, בסדר.
את מודעת למה שזנ"מ עושים כרגע?
חשבתי שבשביל זה משלמים לך.
את לא עוצרת את זה?
"הדרך הבטוחה ביותר לאלף אסיר היא לגרום לו להאמין שהוא חופשי."
יש ציטוט של קיר לכל דבר.
כמה מחלקות תאפשרי להם לגלות?
אני אשוחח עם מארק.
אני מציע לך להיזהר, בקומות העליונות לא יאהבו את זה.
כן, אבא'לה.
תדבר איתי כשתגלה מי פרץ לשבב של קילמר.
תסלחו לי, אנשים.
אני רוצה להציג בפניכם את אירווינג ואת דילן.
הם ממחלקת זנ"מ.
והם חברים.
תרגום: גיא רקוביצקי