"Jeg kan bare beklage, og det gjør jeg."
JEG ER TAKKNEMLIG FOR AT JEG BLE AVSLØRT,
MITT FALL BLE DEMPET AV DE MED VISNE HENDER.
VERDEN. MINE HANDLINGER
Jeg er redd du fortsatt ikke mener det.
Vi prøver igjen i morgen.
Vi ses i morgen, Helly.
Faen heller.
Jeg leste det 300 ganger i går.
To hundre og femtini. Igjen, er du snill. Nå.
Hva i helvete er den stemmen?
"Tilgi meg for skaden jeg har påført verden.
Bare jeg er skyld i mine handlinger."
"Og de skal plette bare meg."
Jeg beklager virkelig.
Jeg beklager.
Ingen omformulering. Igjen.
TAPT ANROP SPERRET
TANKER - VELVÆRE - MDR - PAUSEROM O&D? - EVIGHETSFLØYEN
VI ER HER FORDI IKKE ALLE ER DER
- Mark? - Ja.
Klokken er over 11, og Helly har vært i pauserommet siden i går.
- Ok? - Jeg lurer på om du som avdelingssjef
synes at du bør sjekke framgangen hennes?
- Vel… - Mark har ikke makt.
- Han kan spørre. - Det gjør han ikke.
- Kanskje. - Ok.
Hei.
Jeg beklager at jeg forstyrrer.
Vi møttes her om dagen. Jeg er Burt fra Optikk og Design.
- Hei, Irving. - Hei, Burt. Hva gjør du her?
- Hvordan vet du hvor dette kontoret er? - Dylan!
Forgjengeren min, Alice K., var her en gang da de fortsatt hadde samlinger.
- Hun la igjen en beskrivelse. - Fortell.
Det er i orden. Hva kan vi hjelpe deg med, Burt?
Takk. Vel…
Irving, jeg har tenkt på det du sa
om at du gledet deg til de nye håndbokveskene,
og kanskje du tøyset og ertet.
Nei, slett ikke.
Bra. Men jeg har vært litt bekymret, for du nevnte
at forventningen kunne distrahere deg fra arbeidet,
som var det motsatte av hensikten.
Så jeg tenkte at jeg ville komme med dem nå.
Så slipper du å tenke på det.
Har du med forhåndsutgaver av håndbokvesker til oss?
Det virket riktig. Jeg vet at tiden deres er verdifull.
Du kan legge dem på bordet. Lang vei tilbake til O&D.
Ja.
Jeg vil også overbringe en invitasjon.
Igjen, jeg vet at dere arbeider hardt, så…
…om en uformell omvisning ved O&D høres oppfriskende ut,
vil jeg gjerne tilby det til Irving og hvem som helst av dere.
Veibeskrivelsen er i den første vesken.
Ikke tale om.
Ok.
Takk, Burt.
Takk.
Det virker litt tidlig å ta imot tilbudet.
Det er absurd at vi aldri har besøkt dem før.
Kiers hele visjon var at vi skulle arbeide sammen.
Det var før O&D begynte å sløye magen på folk.
Tøys. Jeg er tilbake før ett.
Han kommer til å dø.
Irv…
Hvor mange ganger?
Ett tusen og syttito.
- Hva med stemmen bak døren? - Skrikerungen, mener du?
PEANØTTER
Nei. Den sinte, mumlende fyren.
Dere. Vi skal ikke snakke om pauserommet.
Det viktigste er at du beklaget korrekt, og nå er du ute.
Du må lure maskinen ved å tenke på noe du virkelig er lei deg for.
Jeg forestiller meg at utepersonen min har elsket med en MILF eller to,
noe som er tøft, men jeg synes synd på ektemennene.
Hei.
Pauserommet suger.
Men det er derfor vi har regler og prosedyrer så vi ikke ender der.
Du lærer. Det lover jeg.
Hallo?
Hvem er det?
Å, hei.
Det er Irving B. fra Makrodataraffinering.
Vi møttes i gangen her om dagen.
Burt er borte ved hylle seks.
Ikke rør noe.
De store konvoluttene kan romme nytrykte bilag.
Men vi sender selvsagt ut alle bildene til gangen innrammet.
Så mye å huske.
Felicia og jeg klarer oss.
Det er sikkert lettere enn det dere MDR-folk gjør hele dagen.
Jeg kan forestille meg hvordan det er når den nye kunsten kommer.
Dere ser det før noen andre.
Det er så dumt, men jeg gråt faktisk
da dere hengte opp Kiers ungdommelige rekonvalesens.
- Nei. - Jo.
Jeg trodde aldri jeg ville få se håndbokavsnittet fremstilt visuelt.
Det hang oppe bare en måned eller så, men for en måned.
Kom hit.
Når gangkunsten har sirkulert gjennom alle avdelingene,
ender den her igjen.
Jøss!
Hvor ble det av Felicia?
Forsyningsærend.
Voilà.
"La ikke svakhet bo i dine årer.
Avholdte arbeidere, drukne den i dere."
"Reis dere fra dødsleiet og gå videre,
enda bedre etter kampen."
Nettopp.
Jeg…
Jeg kan ikke fatte…
…at dere har dette.
Jeg beklager. Hva er klokken?
Jeg må gå.
Hei, Helly.
- Jeg kom til fire prosent. - Ja!
Kjennes bra, hva?
- Sikkert. - Jeg er glad du er enig.
Godt jobbet.
NOEN KAN BO HER
Hva er dette?
Kan du legge det bort?
- Hva da? - Det er et kart over gangene.
Nei, det er det ikke.
Jeg trodde vi ikke fikk lage kart.
Jeg har ikke gjort det. Jeg fant det.
- Jeg tror Petey laget det. - Du leverte det ikke inn?
Du er en hykler.
Preker til meg om å følge reglene.
Jeg preket ikke. Jeg prøver å holde deg unna pauserommet.
Tenk at Petey laget kart. Få se det.
Han har velvære, ledelse, evighet… Alt vi vet om.
- Han må ha brukt flere uker. - Hvorfor får vi ikke kartlegge kontoret?
Det er en Egan-regel. "Gjengi ikke min skapelse i miniatyr."
Hvorfor ikke?
Hva i helvete er dette?
Det ser ut som hus, ikke sant?
Ja, for dette er tilfeldige kruseduller i kjedsomhet.
Kanskje de er utenfor, og Petey fant en vei dit.
Hvorfor er de på et kart over splittingsetasjen?
- Det kan være en greie. - Det er ikke en greie.
Han prøvde å fortelle deg noe.
Nei.
Gå og slikk en støvel. Du er mer lojal mot dette stedet enn mot vennen din.
Jeg er lojal mot hvordan det var her før du dukket opp.
- Du mener da Petey var her? - Ja, fordi det var balanse.
Vi kunne ha det gøy og jobbe uten at hele avdelingen imploderte.
Jobben er tull.
Jobben er mystisk og viktig.
Og vi takler uvissheten den gir oss
på den måten Kier ville ønsket.
Sammen, som en familie.
Selv med en kniv mot strupen, ville jeg ikke ønsket å være familien din.
Din beste venn la igjen dette til deg, og du bryr deg ikke.
Du har rett. Jeg bryr meg ikke.
Mark…
Der. Det er borte. Takk, Helly. Nå kan vi gå tilbake til jobben.
Mark!
Det er en nødssituasjon.
Ok.
Jeg tenkte å hente Mr. Milchick, men jeg vil ikke bryte kommandokjeden.
Det regner smuglergods i dag.
- Hva mener du? - Glem det.
Har noen av dere sett noe sånt før?
Avsnitt 31 side 110.
"Vær tilfreds med mine ord, og bry deg ikke om dårligere menns skrifter."
Ingen andre bøker enn håndboken.
Hva gjør du?
Egoet er såret fordi Helly kalte ham en smisker.
- Egoet mitt er fint. Jeg prøver bare… - Faen.
TIL MARK SINNETS KARTTEGNER
Hva er dette?
Kanskje en melding fra Petey. Se om navnet mitt er noe sted.
Det er nok en lojalitetstest. Husker dere det sterke godteriet?
- Jeg leverer den til Milchick. - Det er smuglergods. Med navnet ditt på.
Utmerket avgjørelse.
Det er en avgudsdyrkende tekst som må bringes til ham.
Hvordan er det hos dem? Stalaktitter og greier?
Nei, det er fint. Burt har skapt et innbydende miljø.
Han forstår Lumons ånd.
Helly?
Unnskyld meg!
Herregud!
Jeg vil ha et kamera!
- Jeg beklager, Ms. Cobel. Jeg… - Hva er det som foregår?
Det som skjer, er at du skal gi meg et videokamera
så jeg kan filme en oppsigelse til utepersonen min på røde rappen,
ellers må du forklare henne hvorfor hun mangler fire fingre.
Ok. La oss bare…
Det er Cobel, ikke sant?
Ja.
Cobel, ser det ut som jeg tuller nå?
Nei, det gjør du ikke.
Helly!
Hei, Mark. Jeg prater litt med lærlingen din.
Mr. Milchick, kan du hente videokameraet, er du snill?
Hei.
Vel, sjef. Det er vel nå jeg skal be deg dra til helvete.
Men du er her alt.
Jeg var ikke lei for det.
Helly.
Jeg så videoen der du ber meg si opp.
Og jeg svarte på din forrige forespørsel. Jeg trodde at det ville løse saken,
men Ms. Cobel sier nå at du truet med å kutte av deg fingrene.
Jeg forstår at du er misfornøyd med livet du har fått.
Men til syvende og sist må vi akseptere virkeligheten.
Så her er den.
Jeg er en person.
Det er ikke du.
Jeg tar avgjørelsene.
Det gjør ikke du.
Og hvis du noensinne gjør noe med fingrene mine,
skal du vite at jeg vil holde deg i live lenge nok til å angre.
Oppsigelsessøknaden er avslått.
Slå det av.
"Ønsk ditt barn velkommen til verden omgitt av natur."
Nei, takk.
"Skroll ned for å se våre rustikke fødselshytter."
Jeg vet ikke. Det bare…
Det ligner mer på et bedritent skisenter enn et fødselssenter for meg, men…
Ok. Men det blir fantastisk, og du vil like det.
Hvor mye av dette var Rickens idé? 300 % eller 400 %?
Bare… Få ut all misnøyen, ellers vil du aldri fortjene onkelskiltet.
Jeg tror jeg har litt mer misnøye i meg. Jeg er trøtt.
- Ringes i morgen? - Ok, ha det.
NYHETSVARSEL
SPLITTET LUMON-ARBEIDER DØR ETTER KOLLAPS FRA "UKJENT SYKDOM"
Har du hørt fra styret ennå?
Nei.
Kilmer var ikke din skyld, og så visst ikke min.
De vil forstå.
Det var ikke din skyld, Harmony.
Hvis du vil ha en klem, dra til helvete og finn moren din.
- Herregud. - Etter at Petey reintegrerte…
- Styret har aldri bekreftet reintegrering. - Vi må få tak i chipen hans.
Liket hans skal ødelegges ved kremering etter begravelsen hans på søndag.
Bare så vet du det.
Visjon.
Begeistring.
Vidd.
Glede.
Ydmykhet.
Menneskekjærlighet.
Kvikkhet.
Redelighet.
List.
Mark.
Mrs. Selvig?
- Hva gjør du her? - Hv…
Jeg… De sa på nyhetene at han jobbet ved Lumon,
så jeg tenkte at jeg kanskje kjente ham. Hva gjør du her?
Han pleide å komme innom butikken min. Han elsket hibiskuswrapen min.
Herregud. Verden er liten.
Å, stakkars mann.
Fordelen er at vi begge har følge nå.
Der er han.
Hvis du vil vise den siste ære, venter jeg på deg her.
Jeg må innom toalettet. Vi ses snart.
- Seremonien begynner snart. - Ja.
Whisky med is.
Det er bare vin, sir.
Ja vel. Rød, takk.
Hei. Var du en venn?
Han var faren min.
Kondolerer så mye.
Jeg går ut fra at dere sto hverandre nær og alt?
Hvit, takk.
Jeg kjenner deg ikke. Jeg heter Nina.
Mark Scout.
Jeg er Peters ekskone.
Ja visst. Beklager.
Du er fra Lumon.
Så du kjente ham ikke i det hele tatt.
- Jeg regnet med at jeg kjente ham… - Mamma. De vil begynne.
Ok, kjære.
Hei. Er du June?
- Ja. - Hyggelig å hilse på deg.
EN FEIRING AV PETER KILMERS LIV
EN TID FOR STILLE REFLEKSJON MINNEVIDEO
Så du kjente faren min?
Ja.
På jobben.
Du er en av dem.
Har du tenkt på at den beste måten å takle en jævlig situasjon på
ikke er å stenge av hjernen halve tiden?
Jeg er ikke helt sikker.
Beklager.
Vi skal opptre med noe for dere.
Jeg er glad du er her.
Vi skal spille en… Vi skal forbløffe dere.
- Vi skal rocke. - Vi skal spille rock and roll.
Tid for rock!
Nei!
Hva om du spilte så fort at det kom ut røyk?
Ut av ørene.
Mark, kjære, er alt i orden? Jeg beklager.
- Ja. - Jeg tror jeg har denne cystitten…
Dette var en tabbe. Jeg må gå.
- Jeg blir med. - Nei, det trengs ikke.
- Jeg har vist den siste ære. - La oss be. Fader vår…
Var begravelsen for trist, eller…
Noe sånt, ja.
Hvis du vil snakke…
Nei. Takk. Det går bra.
Men takk for at du var begravelsesvennen min i dag.
God natt.
Er det Petey?
Det er Petey.
Hvordan klarte du…
Kan du ta den med opp til diagnostisk for meg?
Ja?
Du ville snakke med meg?
Ms. Casey, jeg vil at du skal ta en spesiell velværetime med Mark S.
Mark S.?
Hva er problemet?
Han trenger det bare. Tro meg.
"Kier inviterer deg til å drikke av vannet hans."
- Irving. - Felicia sa at du var her.
Er det fælt å si at jeg ikke liker dette?
Nei.
Ærlig talt så gjør det meg også nervøs.
Sånn en nydelig utsikt, men jeg tenker…
Han kan snuble.
Det var så spennende at en fra MDR besøkte oss
og viste interesse i det man gjør, så… om jeg skjemte meg ut…
Det gjorde du ikke.
Med mindre du gjorde det.
Er du flau?
Nei.
Bra.
Jeg må fire steder til.
Vil MDR vurdere å bli med?
Det vil MDR.
Du er sprø. Jeg skulle ønske jeg kunne ta blunder.
Jeg tror jeg sover 15 timer hver natt oppe.
- Det er en karakterbrist. - Det betyr bare at du er en partymann.
Jeg kan ikke fortsette å sovne, Burt.
- Hvem bryr seg? - Håndboken bryr seg.
"Intet arbeidssted skal brukes til slumring."
Jeg kan håndboken, gamle mann. Jeg er en som liker første utgave.
Kiers første ord. "Og jeg skal hviske til de pliktoppfyllende gjennom tidene.
Min stemme skal lyde gjennom deres edleste tanker og åpenbaringer.
Dere er min munn,
og gjennom dere skal jeg hviske videre
når jeg har vært død i ti århundrer."
Jeg forstår ikke.
Han snakker ikke til oss bare gjennom håndboken eller maleriene.
Han finner andre måter.
KAPITTEL 9 SLUTTBJELLEN
"Du tror du trenger jobben din. Men jeg har levd som landstryker utenlands,
uten egne penger, avhengig av andres velgjerninger.
De fleste var selv tiggere, men de var lykkelige.
Og den sommeren var jeg også det.
Jobben din trenger deg, ikke omvendt."
Ha det riktig så godt, MDR.
Takk, O&D.
Mark?
Jeg går.
Gjør det.
Jeg jobber sent. Jeg tror jeg kan fullføre dette i kveld.
Jeg håper det.
Ses snart.
Visste det.
Iblant ber jeg folk forme hvordan de føler seg av leire.
Vil du gjøre det?
Greit.
"'Skjebne'. Et akrostisk dikt av forfatteren, Ricken Hale."
KAPITTEL 5
"S er for søvnen som starter alt."
"K er for kraft…
…som knuser vegger.
J er for jobben
i hjemmet og på jorden."
"E er for engstelsen som gir oss mer verdi.
B er for blikket
som observerer oss kjærlig.
Til N, for nyhet,
regner ned fra oven.
Og E.
Det er et spørsmål vi ikke trenger å tenke på.
For skjebne, venner, vil drive dere evig."
Hei. Hvordan går det?
- Bra. - Virker som du får dreisen på ting her.
Bra.
Tekst: Evy Hvidsten