Пийти, добре ли си?
Пийти?
Да, добре съм. Просто се подхлъзнах. Инвестирай в подложка за баня.
Да, добре. Халатът е подарък от зет ми.
Не съм го ползвал. Извинявай, че е странен.
Нося възглавници. Нещо друго?
Да, да спреш да плюеш страхотния халат.
Задръж го.
Добре.
Сигурен ли си, че никой не може да надникне през малките прозорчета?
Да. И горе навсякъде е заключено.
Някой живее ли в съседната къща?
Не. Само г-жа Селвиг е от другата страна.
Кварталът не се напълни, така че е хубаво и спокойно.
Крепост на уединението.
Малко общуване не би навредило на никого.
Проверих. Няма изрична забрана в правилника.
Има си хас!
Молих Кобел да направим банкет миналото тримесечие.
Каза, че трябва да го заслужим, каквото и да значи.
Кобел? - Дилън е едва на 4% от "Сънсет Парк"...
Пийти?
Добре ли си?
Съжалявам. Да.
Болестта ми действа дезориентиращо.
Временно е.
Какво е "Сънсет Парк"?
Не знам.
Все едно имаш два живота, внезапно зашити един за друг.
Но връзката между тях куца.
Първият ми ден в "Лумън" за мен е далечен колкото петия ми рожден ден.
Наличието на двойно минало замъглява и настоящето.
Но те ми обещаха подобрение.
Кои "те"?
Група хора, които знаят, че разделянето вреди.
И ще предприемат действия.
Група "Цялостен ум"?
Хлапетата, които събират подписи? Не, не шибаната ГЦУ.
Други са.
Добре, но...
Какво точно искаш от мен?
Не си ли любопитен какво вършиш там?
Виж... Аз няма да се съединя.
Не искам да се "съединяваш". Думата е друга.
Реинтеграция. - Все едно.
Не смятам, че ми е навредило.
Напротив, помага ми.
Добре, но ако цената на тази помощ
е да убиваш хора по осем часа дневно, без да знаеш?
Това ли правя?
Открих един отдел, за който не ни казват.
Оттам никой не си тръгва.
Не е ли така с всички ни?
Не, имам предвид, че изобщо не си ходят. Те са там и в момента.
Оковани ли са, или...
Какво?
Няма да говоря тук.
Може да има подслушватели в мониторите или да влезе Ървинг.
Пийти, не сме в "Лумън".
Къде е Джун тогава?
Съжалявам, Марк.
Коя е Джун?
Джун е дъщеря ми. Най-прекрасното дете. Свири страхотно на китара.
Съжаляваш ли вече, че ме покани тук?
Марк...
Добре ли си?
Но какво ще кажеш, Натали, на жената, забременяла на работа
след няма и месец разделяне?
Нека разкрие самоличността си,
ако иска да говорим открито. - Как да води този разговор,
когато профито й... - "Профи"?
Това явно е предпочитаният термин...
Снизхождение, типично за хора, уж спасяващи ни от личния ни избор.
Избор? Служката... - "Служка"? Що за термини?
Нека е човек, с раздвоен мозък...
Няма нищо общо с работата ни и разделянето.
Избягвате въпросите ми...
Отговарям им. - ...за да не стане ясно,
че е крайно неморално. - Неморалното е...
Кажи, че не е вярно.
Искам, но не мога. Разбираш ли?
...откъм Големия басейн
и ще достигне дотам следобед, както предвидихме вчера.
Добрата новина е, че облаците ще се разкъсат в района на Ганс
и живеещите в Киър ще се радват на слънчев ден.
Въпреки това студът навсякъде остава.
Пътищата ще бъдат заледени през цялата седмица и в почивните дни.
Закъдето и да пътувате, бъдете внимателни.
Пийти.
Събуди се. Пийти?
Здравей.
Сутрин е. Ти си в сутерена ми.
Да.
Аз отивам на работа. Ти можеш да останеш тук, ако искаш.
Само исках да ти кажа,
че няма да се реинтегрирам.
Добре.
Жена ми загина преди две години в катастрофа.
Това ми помага.
Съжалявам, Марк. - Няма защо.
На работа...
Понякога идваше със зачервени очи.
Шегувахме се, че имаш асансьорна алергия.
Дори има такава песен.
Но винаги съм се чудил.
Носиш болката в себе си.
Усещаш я и там. Просто не знаеш от какво е.
Добре.
Вземи си каквото искаш от хладилника.
Ще се върна към 18 ч.
Здравей!
Привет. - Прощавай за шума, Марк.
Топя леда пред вратата.
Няма нищо. Благодаря още веднъж за сладките.
Ще донеса още.
Непременно.
Г-н Скаут, как сте? - Здравей, Джъд.
ЛУМЪН
Успях. Изтрих страшните числа.
Кога?
Вчера. Докато те нямаше. - Нямало ли ме е?
Да, Дилън пое обучението и пожъна голям успех.
Много си свеж, Марк. Сякаш не си имал хранително натравяне.
Здрасти, шефе. Новите снимки?
Чудесно. Най-сетне ще разкараш старите.
Няма смисъл да ги слагаш, защото подадох молба за напускане.
Направила си го. - Да.
За добро е. Вече няма да те пращат в стаята за отдих.
Привет. - Здравейте, г-н Милчик.
Марк, говорих с външното ти "аз" вчера. Страдаше, че не е на работа.
Но щом вече си тук, ще прочетеш ли сутрешните съобщения като шеф на отдела?
Разбира се.
По-лесно ще е, когато не съм в публиката.
На Марк му беше забавно да прекъсва Пийти.
Като уж пуска газове.
Моля за тишина. Аз към Марк, вашият нов осведомител.
Само едно-две неща.
Каква е тази странна поза? Застани нормално.
Стоя чудесно.
Неудобно ли ти е? Може да гледаме встрани.
Така, имало е боклук в отпадъците за рециклиране.
Моля ви, не го хвърляйте там.
И само да напомня, листчетата не се лепят по лицата.
Запушват порите.
За мен се отнася. Правя се на любимия герой Лепко.
И се въздържайте да се хвалите със спечелените гофретени партита.
Виноват.
И последно...
За пръв път виждам толкова бърз отговор на молба за напускане.
Трябва ли да стоя до края на деня, или да духвам?
Накрая, молбата за напускане на Хели...
е отхвърлена.
Не е възможно.
Абсурд.
Знаеш ли, Пийти казваше...
Много е забавно.
Да се промъкна ли на пръсти до вратата?
Той е на работа. - Откъде знаеш?
Колата му я няма. - Може да кръшка.
Върви, пишка ми се.
Да.
Подпряна на вратата или встрани?
Без значение.
Дали ще се изненада? - Да.
Скъпа моя, ще я сложа встрани.
Супер.
Идеално. - Добре.
Просто идеално. - Да.
Той така ще се зарадва! Дано се върне рано.
Не се надявай.
ЗА МАРК
Здрасти. Това судоку ли е?
Нищо не е.
Какво рисуваше?
Как се връщаш на работа, в стил кубизъм.
Две неща. Откъде знаеш какво е кубизъм?
И с какво си облечен?
По дяволите.
Не.
ТВОРЕНИЯТА НА ДЖЕМА
Да?
Той какво й каза, след като я уведоми?
Не е толкова зле.
Само леко агресивно.
Удостои ли я с похвала?
Идвам.
Хели?
Махай се.
Добре ли си? - Нищо ми няма.
Минаха 45 минути.
Използвам тоалетната.
Добре. Просто мина доста време.
Добре съм, Марк. - Май трябва да вляза.
Може ли? - Не!
Ще вляза, така че се приготви.
Приключвай, защото влизам.
Не!
Влизам, извинявай. - Не, събута съм!
Боже. - Съжалявам...
Пишеш върху кожата си.
За жалост детекторите засичат букви навсякъде.
Това на букви ли ти прилича?
Ако събереш ръцете...
ПУСНЕТЕ МЕ
Хитро.
Мислех, че си започнала да свикваш тук.
Заради числата ли?
Успяла си. Мнозина намират радост в това.
Буквално всяват страх.
Само едните числа. Другите са по-успокояващи...
Марк, не искам да работя тук.
Така че не нахлувай в тоалетната да ме убеждаваш с шефска интонация.
Имаш пет минути да изтриеш написаното. - Иначе какво?
Да не искаш Грейнър да вземе грубия сапун?
Груб сапун?
Благодаря, шефе.
Обожавам да работя тук.
Марк. - Ърв.
Подслушвах на вратата. Чух всичко.
Не бива да водиш напрегнати разговори след хранително натравяне.
Няма проблем.
Тя ти говореше с такава омраза.
Нужно й е време.
И напътствие.
Какво си намислил?
Вчера Дилън цял ден говори за поощренията,
разните му гумички и гофрети, сякаш заради тях сме тук.
А не е така.
Ако тя търси по-дълбок смисъл, трябва да посети крило "Вечност".
Може да прочете всичко в наръчника.
Знаеш, че е друго да си там и да го видиш.
Струва ми се прибързано. Там е натоварващо.
Точно така. Там се съдържа всичко.
Как мина проверката?
Някой остави пакет пред вратата му. Би ли го отворил?
ТОВА, КОЕТО СИ ДУХОВНА БИОГРАФИЯ
Д-Р РИКЪН ЛАСЛО ХЕЙЛ
Боже. - Зет му ли е?
Рикън. Петата му книга.
"Глава 12: Как се научих да разголвам душата си пред жена ми".
Провери за бележки, за всеки случай.
Марк.
Какво обичаш? - Тя има ли малко време?
Попълни ли официално искане за среща с висшестоящ?
Не, аз... - Нищо, влез.
Простете, ще попълня формуляра.
Казвай.
Затвори вратата.
Ървинг смята, че трябва да заведем Хели в крило "Вечност".
Добре че направих Ървинг шеф на отдела.
Простете. Аз смятам, че трябва да заведем Хели и екипа в крило "Вечност".
Попълни ли бланка за резервация на общо пространство?
Не... - Марк.
Съжалявам. Аз просто... Не знам.
Странно ми е, откакто Пийти го няма.
Той беше човекът, който задаваше тона.
Ако Пийти действително е бил такава основна фигура,
още щеше да е тук.
Какво значи това?
Ще ме караш да те замеря с чаша ли?
Защо да...
ПМД да си гледа числата! - Добре.
Марк?
Знаех, че можеш да понесеш и да се поучиш от това, което направих току-що.
Беше много болезнено за мен.
Дано ти бъде от полза.
Отворено или затворено?
И двете.
Просто ще...
Раменните ми мускули са напращели. Външното ми "аз" явно е културист.
Ако беше културист, нямаше да работиш тук.
Знаеш ли колко печелят? Няма как да знаем.
В зависимост от медала.
НЕ ИСКАМ ДА РАБОТЯ ТУК
Различна парична награда за злато, сребро и бронз.
Не, според мен плащат за конкретен мускул.
Едва ли. - Най-яко рамо - 30 кинта.
Най-релефни плочки - 20. Бицепсите бият на очи - 75 кинта.
Гръбните мускули са ценни.
Считани са за привлекателни от културистите.
И от обществото като цяло. - Глупости, човече...
Център на добрата физика. - Не съм съгласен.
Не си ли забелязвал моите? - Никога.
Не си ли даваш сметка защо стойката ми е изправена? Виж как...
Жадна ли си?
В случай че те интересува,
детекторите могат да разчитат бележки и в тялото.
Когато това стане, задачата да ги извади оттам е на Милчик.
И когато попита преди колко време си я глътнала,
силно препоръчвам да отговориш честно.
По-лесно ще е, ако знае от кой край да започне.
Но оценявам опита.
Изключи компютъра, отиваме на обиколка.
Силата е в прасците.
Открай време е така, от мен да го знаеш, младежо.
И осемте директори са от рода на Игън, основателя на компанията.
Едно стихче ще ви помогне да запомните имената им.
Авторът му съм аз и е извън корпоративния канон,
а и не е съвършено поетически.
Има непълна рима във втория стих: "Амброуз" и "забрани тоз" -
смислово необходима, но непростима.
Амброуз понякога несправедливо е наричан "черната овца".
Какво е това?
И не съм имал намерение да го хуля,
но ще видите, че... - Бинго на Игън?
Бинго на Игън.
Не е редно.
Какво е това бинго?
Спасение от скуката в крило "Вечност".
Ще бъде отлична възможност тримата, без Ърв, да се сближим.
"Оптика и дизайн".
"Прецизиране на макроданни".
Бърт.
Здравей.
Дано сеансът е минал добре.
Чувствам се възстановен.
Познавате ли се?
За кратко се наслаждавахме заедно на произведение на изкуството.
Не забравяй, че скоро пускаме рекламните чанти.
Колко вълнуващо.
По работа ли сте тук, или на разходка?
Дилън. - Какво? Готини хора сте
и се чудя защо като никога сте изпълзели от дупката си.
Сплотявахме колектива в състезание с яйца.
С цел поддържане на екипния дух.
Състезание с яйца. Вярваш ли им?
А вие накъде? - Фелисия.
Към крило "Вечност". Това е Хели, новата ни колежка.
Ето я... - Добре дошла.
Ние трябва да се връщаме. Не бива да оставяме гнездото празно.
Драго ни беше.
Яйцата са отвратителни.
Ървинг, идвай.
Сет?
Натали.
Хармъни, здравей.
Не очаквах... Заради Хелена ли?
Не, заради Питър Килмър.
Бордът също ще се включи.
Бордът очаква да заговориш първа.
Да, разбира се.
Привет.
Издирването на Килмър продължава.
Ще кажа следното.
Не искам да ви плаша, но преди да напусне,
имаше някои обезпокоителни признаци за възможна реинтеграция.
Добре.
Бордът подчертава изрично,
че процедурата по разделяне е доказано необратима.
И че човек, ръководещ разделен етаж, би трябвало да го знае.
Да, разбира се.
Като, естествено, приоритет е ПМД да изпълни квотата
до срока за тримесечието след три седмици.
Да, разбира се.
Бързо възстановяваме темпото със схватливата ни нова служителка.
Все пак бих искала... - Бордът приключи разговора.
Добре. Благодаря.
Може ли да попитам... - Довиждане, Хармъни.
Отдел от двама души? Не виждат никой друг?
През повечето време. Вероятно усещането е самотно.
И неестествено. Извратено.
Свестни хора са.
Не са. Нито споделят нашите ценности.
Киър ни е разпределил по качества.
Ние сме умни и предани, а онези от ОД са по-скоро жестоки.
Колко са отделите?
Трийсет. - Около пет.
Никой не знае.
ОД направили опит за преврат преди десетилетия,
поради което ги свили до двама.
Затова и ни държат раздалечени. - Пълни измислици.
Убили ли са някого? - Не. Не е имало преврат и убийства.
Защо тогава не се събираме?
Почти съм убеден, че не е имало преврат.
Ако ни нападнат, предлагам да убием Марк. - Така ли?
Ще решат, че нямаме какво да губим. - Много хитро.
Представям си как идват, ние сме целите в кръв,
а аз съм надянала лицето ти и когато попитат чие е,
казвам, че е на последния, който се е изгаврил с нас.
Виждам го изключително ярко.
Само че те биха разпознали лицето ми. По-добре го сложи наопаки.
КРИЛО "ВЕЧНОСТ"
Тук е.
"ПОМНЯТ ЛИ ТЕ, НЕ УМИРАШ." КИЪР ИГЪН
"ИСТОРИЯТА Е В НАС, ДОРИ ДА НЕ Я ЗНАЕМ." ДЖЕЙМ ИГЪН
"Сберете се, мои трудови чеда,
и опознайте чедата с моя кръв."
Това е Джейм Игън. Настоящият директор. Забележителен човек.
Пък и красавец. Виждаш ли тези вежди?
В центъра са изложени бившите директори от рода Игън.
Но всичко отзад е посветено на Киър.
Знам, че смъртта ми е близо,
защото започнаха да ме питат какво смятам за най-голямото си постижение.
Искат да знаят как да ме помнят, докато гния в гроба.
През живота си определих четири компонента - емоционални състояния,
които обуславят всяка човешка душа.
Скръб. Радост. Страх. Злоба.
КИЪР ИГЪН 1841 - 1939
Характерът на всеки човек се определя от точното им съотношение в него.
БЕЪРД ИГЪН 1902 - 1976
Влязох в пещерата на съзнанието си и там ги укротих.
ФИЛИП ИГЪН - ПИП 1937 - 1999
Ако и вие овладеете емоциите си като мен, тогава светът...
ГЕРХАРТ ИГЪН 1920 - 1991
...ще ви принадлежи.
Точно тази велика и свещена сила
се надявам да предам на всички вас, чеда мои.
МЪРТЪЛ ИГЪН 1886 - 1960
Според мен, когато си Игън,
както по кръв, така и като работещ в семейството на "Лумън",
ти ставаш пазител на една духовност,
на един морален пакт, който открай време ценим високо
и който съм убедена, че някой ден ще спаси този свят.
Можем да проследим тази духовност в моя род...
Отметна едно.
...чак до началото, поставено от Киър.
Плачете на воля. - Като дете татко ме караше да шепна...
Тя е преди петима директори.
Първата жена на този пост.
На седемгодишна възраст заявява на баща си, че тя ще проправи нов път.
Визия. Сила.
Не е ли чудесно? - Ум.
Прекрасно е. - Възторг.
Чак ми се приисква да си спомнях собственото ми детство.
Схватливост. Неподкупност. Съобразителност.
Неестествено човешко състояние е да нямаш минало.
Миналото ни прави личности. Дава ни контекст. Оформя ни.
Когато се събудих на онази маса, бях безформен.
Но после разбрах, че работя за компания,
която неспирно полага грижи за човечеството от 1866 г.
Погледни.
Всичко това са действителни усмивки на хора навън.
Хора, на които "Лумън Индъстриз" е помогнала.
И непрестанно ги сменят.
Реално усмивките може би наброяват милиони.
Зъби ли лекуваме? - Не.
Искам да кажа, че вече си част от история.
И то велика. - А това е много повече...
Обновяват стената с устите? - Не се нарича "стена с усти".
Махнали са мацето, което харесвам.
Тръгваме ли? - Тъкмо дойдохме.
Дори още не е видяла залата на Киър.
Герхарт.
ЗАВЕТЪТ ЗА ЩАСТИЕ НА "ЛУМЪН" КОПИЕ НА ДОМА НА КИЪР ИГЪН
Боже. - Не. Киър.
Домът му ли е?
Съвършено копие.
Готино, а?
Да, доста.
НЕ ЛЯГАЙ НА ЛЕГЛОТО НА КИЪР ИГЪН
Спалнята на Киър, сякаш току-що оставена от него.
Изпипана е.
Мразя това място. Смърди на задник от 19. век.
Престани да се държиш като на бирен купон.
Не е честно, бях адски почтителен.
Марк.
Канеше се да седнеш на леглото ли?
Не.
Какво е това в джоба ти, Марк?
Аз...
Господи, Марк. Още ли?
За забавление е.
В крило "Вечност" сме.
При рода Игън.
Това е живата душа на "Лумън" и всичко, което тя олицетворява,
а не игра на бинго.
Киър е казал: "Нека хуморът не напуска сърцето ти".
И на обучаемата ли даде?
Много ясно.
Тя отчаяно търси смисъла тук,
а ти изопачаваш посланието на основателя ни
с шегички и непочтителност.
Точно това й е нужно от шефа на отдела.
Не съм искал да ставам шеф.
Не съм молил Пийти да изчезне и...
Хели?
По дяволите.
Хели!
Това е... Господи.
Хели!
НЕ СЕ ВРЪЩАЙ ТУК
Не!
По дяволите, Хели.
Насам, моля, Хели Р.
РАЗД. ПРАГ - ОГРАНИЧЕН ДОСТЪП
Влизай.
Съжалявам да те видя тук, Хели.
АНТИБИОТИЧЕН ДЕЗИНФЕКТАНТ
Мислех, че ще свикнеш.
Знам, че Марк полага огромни усилия, за да си доволна.
Изглеждате ми умен човек. Но не виждате ли колко извратено е всичко?
Не може... - Не сега, Хели.
Седни, ако обичаш.
Ръцете на масата, моля.
Пускам текста за разкаяние на Хели Р.
Какво е това?
Прочети го.
Не искам.
Не. Прочети го.
"Простете ми за вредата, която нанесох на света.
Единствено аз мога да изкупя вината си
и петното от нея ще остане само в мен.
Благодарна съм, че бях заловена
и падението ми бе предотвратено с твърда ръка.
Мога единствено да съжалявам."
Боя се, че не си искрена.
Моля?
Пак, моля.
"Простете ми за вредата, която нанесох на света.
Единствено аз мога да изкупя вината си
и петното от нея ще остане само в мен.
Благодарна съм, че бях заловена
и падението ми бе предотвратено с твърда ръка.
Мога единствено да съжалявам."
Пак.
Сериозно?
Забавлявай се.
Ще се видим утре.
Да.
Да угася ли?
Да, угаси.
ТУК СМЕ, ЗАЩОТО НЕЩО НИ ЛИПСВА
СПИРАЛА... НА ГИБЕЛТА
КРИЛО "ВЕЧНОСТ"
НЯКОЙ МОЖЕ ДА ЖИВЕЕ ТУК
СТАЯ ЗА ОТДИХ
СЪЗНАНИЕ
Нямам жетони. Не мога да ям без жетони.
Трябват ми жетони за храна!
Боже.
ЛУМЪН
Пийти?
Леко.
Видяхте ли от коя посока дойде?
Само момент да донеса носилката.
Познавате ли го?
Сигурно живее наблизо, излязъл е по халат.
Строполи се.
Господине, чувате ли ме?
Стойте настрана.
Централа, код 10-53 в хранителен магазин на 42-ра улица.
Съобщете, моля.
Диша ли? - Не.
Премери пулса.
Добре ли сте? - На носилката.
Превод на субтитрите Боряна Богданова