Піті, як ти?
Піті.
Усе добре. Я просто послизнувся. Тобі варто купити килимок у ванну.
Куплю. Той халат мені подарував зять.
Я його ще не надягав. Вибач, він якийсь дивний.
Я приніс подушки. Тобі потрібно ще щось?
Так. Перестань гудити цей чудовий халат.
Можеш залишити його собі.
Так і зроблю.
Ти впевнений, що в цих вікнах нічого не видно?
Так.
А згори все замкнене.
У будинку поряд хтось живе?
Ні. Лише місіс Селвіґ з протилежного боку.
Цей район так повністю й не заселили. Тож тут добре. Тихо.
Фортеця самотності.
А я думаю, що немає жодної шкоди в тому, щоб іноді тусити разом.
Я перевіряв. Інструкція цього напряму не забороняє.
Хто б сумнівався!
Я просив Кобел провести вечірку для всіх працівників поверху.
Сказала, що вечірка буде, коли ми її заробимо.
- Кобел? - Не думаю, що Діланові 4% прогресу
по «Sunset Park» допоможуть…
Піті!
Ти в нормі?
Вибач. Так.
Через ця хворобу я просто… трохи дезорієнтований.
Це тимчасово.
Що таке «Sunset Park»?
Не знаю.
Розрив
Наче два різні життя раптом зшили в одне.
Але їх співвідношення геть хибне.
Наче перший день у Lumon був так давно, як і п'ятий день народження.
Через два минулі часи і теперішній час якийсь туманний.
Вони кажуть, стане краще.
Хто такі «вони»?
«Вони» – це група людей, які знають, що розрив – загибель людства.
І вони не сидітимуть, склавши руки.
Колектив цілісності розуму?
Ті діти, що збирають підписи? Ні, точно не КЦР.
Інші люди.
Гаразд. Що ж…
А що тобі потрібно від мене?
Хіба ти не хочеш дізнатися, що ти там робиш?
Послухай, е-е… я не робитиму з'єднання.
А я й не хочу, що ти його робив. Бо такого слова нема.
- Це реінтеграція. - Та байдуже.
Для мене це не… загибель.
Мені воно допомогло.
А що як плата за таку допомогу –
те, що ти вісім годин на день убиваєш людей
і не відаєш про це?
А це так?
Я знайшов один відділ. Нам про нього не кажуть.
Там люди додому взагалі не ходять.
Так ніхто ж нас не йде додому, хіба ні?
Я кажу, що тамтешні справді ніколи не йдуть звідти. Вони й зараз там.
Як це? Їх там ланцюгами прикуто чи…
Що?
Тут я про це не говоритиму.
Може, в моніторах жучки. Чи Ірвінґ от-от зайде.
Піті, ми зараз не в Lumon.
То де тоді, в біса, Джун?
Вибач, Марку.
Хто така Джун?
Моя дочка. Найкраща дівчинка у світі й офігенна гітаристка.
Не шкодуєш, що запросив мене пожити в тебе?
О, Марку.
Що з тобою?
Та що ви, Наталі, скажете жінці, яка завагітніла на роботі
менш ніж через місяць після процедури розриву?
Передусім я раджу їй назватися,
якщо вона хоче відверто поговорити
-про свій досвід. - Як їй говорити,
-коли це сталося з її роботьком… - Як ви сказали? Роботьком?
Наскільки я знаю, так прийнято казати серед…
Саме такої зверхньої манери висловлюватися
я чекала від групи, яка рятує людей від їхнього вибору.
Вибору? У її всередька…
Всередько? Звідки ці слова?
Гаразд. Казатиму: людина, чий мозок розрізали навпіл…
Ми в Lumon такого не робимо.
І розрив – зовсім інше.
Ви не хочете відповідати на питання…
-Я на них відповідаю. - …бо люди побачать, що ви
-чините дуже аморально. - Справді аморально те…
Скажи, що це неправда.
Я б хотів, та не можу. Розумієш?
…через більшу акваторію,
можливо, до вечора, як ми й передбачали вчора.
З хорошого: ці хмари розсіються десь у районі міста Ґанс…
…і нашим друзям у Кірі випаде ясний сонячний день.
Однак температура всюди залишатиметься низькою,
а дороги будуть слизькі весь тиждень,
зокрема й у вихідні.
Отже, куди б ви не прямували, їдьте обережно.
Піті.
Піті, прокидайся. Піті.
Привіт.
Уже ранок. Ти в моєму підвалі.
Ясно.
То я піду на роботу, як ти й казав, а ти залишайся тут, якщо хочеш.
Але хочу тобі повідомити…
Я не реінтегруватимуся.
Гаразд.
Два роки тому моя дружина загинула в аварії.
Мені… це допомагає, розумієш?
- Мені жаль, Марку. - Ні, ні.
На роботі…
Ти іноді з'являвся з червоними очима.
Ми жартували, що в тебе алергія на ліфт.
Навіть пісенька про це була.
Я завжди гадав, чому так.
Ти несеш цей біль з собою.
Там ти його теж відчуваєш. Просто не знаєш, що тебе мучить.
Зрозуміло.
Може, зазирнеш у холодильник, з'їси щось?
Я вернуся біля шостої.
Привіт!
- Привіт. - Марку, вибачте за шум!
Я звільняю від криги ґанок.
Не хвилюйтеся. І ще раз дякую за печиво.
Я ще принесу!
Буду радий.
- Містере Скаут, вітаю. - Вітаю, Джадде.
Я це зробила. Видалила страшні цифри.
Коли?
- Учора. Тебе не було. - Справді?
Ділан замінив тебе як учитель і досяг значного успіху.
Ти наче схуд, Марку. Може, в тебе було харчове отруєння?
З поверненням, бос. Це нові фото?
Добре. Нарешті зможеш позбутися старих.
Можеш не заморочуватися. Я подала заяву про звільнення.
- Справді подала? - Так.
Це ж добре. Більше не підеш за мене в кімнату відпочинку.
Вітаю, очисники.
Привіт, містере Мілчік.
Марку, вчора говорив з вашим зовником.
Він був дуже засмучений, що пропускає роботу.
Але тепер ви тут.
Прочитаєте ранкові оголошення як керівник відділу?
Авжеж.
Це легше робити, коли я не серед слухачів.
Марк думав, що це смішно – перебивати оголошення Піті.
Вдаючи, що він пердить.
Усі заспокоїлися. Я Марк, тепер я робитиму оголошення.
Тут їх кілька.
Чому ти так дивно стоїш? Стань нормально.
Я прекрасно стою.
Тобі ніяково? Ми можемо відвернутися.
Хтось викинув звичайне сміття в контейнер для переробки.
Будь ласка, не робіть так.
Ще – нагадування. Не клейте стікери на обличчя.
У ваших зовників забиваються пори.
Це про мене. Я зображаю любого всім персонажа Клейку Голову.
І не вихваляйтеся заробленими в минулому вафельними вечірками.
Знову випад у мій бік.
І останнє…
Я ще не бачив, щоб заяву про звільнення так швидко розглянули.
Треба допрацювати день, чи я можна йти вже?
Останнє: заяву Геллі про звільнення…
було відхилено.
Не може бути.
Моя зовниця так не вчинила б.
Знаєш, Піті говорив…
О-о, це так весело.
Мені підкрастися до дверей навшпиньки?
- Він на роботі. Тож байдуже. - Як ти знаєш?
- Його машини нема. - Може, він прогулює роботу.
Іди клади. Я хочу пісяти.
Авжеж.
До дверей притулити чи збоку поставити?
Будь-як буде добре.
- Гадаєш, він здивується? - Так.
Сонечко, я поставлю її збоку.
Чудово.
- Ідеально. - Добре.
- Ну ідеально ж. - Так.
Він так зрадіє.
- Ага. - Хоч би раніше приїхав.
Ні, цього не станеться.
МАРК
Гей. Що це? Судоку?
Нічого.
Що ти малював?
Як ти повертаєшся до роботи. У стилі кубізму.
Ага. Два питання. Як тобі знати, що таке кубізм…
і що на тобі, в біса, надіто?
Чорт.
Ні.
ТВОРЧІСТЬ ДЖЕММИ
Алло.
Що він їй сказав після оголошення?
Це не так і погано.
Лише злегка агресивно.
Ви скеровано похвалили її?
Ага.
Я вже їду.
Гей, Геллі.
Іди геть.
- Ти як? - Чудово.
Ти там уже 45 хвилин.
Я в туалеті.
Ясно. Але… вже минуло багато часу.
- Я в нормі, Марку. - Я… мушу зайти.
- Гаразд? - Ні!
Я заходжу. Тож будь готова.
Зроби, що треба, бо я заходжу.
Ні!
- Уже заходжу. Вибач. - Марку, я не вдягнена.
- Господи боже. - Вибач. Я…
Пишеш записку на своїй шкірі.
На жаль, детектори побачать літери будь-де.
Хіба це схоже на літери?
Приклади одну руку до іншої.
ВИПУСТИ МЕНЕ
Непогано.
Я думав, ти тут уже призвичаїлася.
Бо виконала завдання з цифрами?
Ти впоралася. Багато кого таке тішить.
Мене це в прямому сенсі лякає.
Це такий блок цифр трапився. Інші не так лякають…
Я не хочу працювати тут з тобою.
Не треба вриватися в туалет і переконувати мене в зворотному
жалюгідним начальницьким тоном.
У тебе є п'ять хвилин, щоб відмити руки.
Або що?
Хочеш, щоб Ґрейнер використав погане мило?
А таке є?
Дякую, бос.
Так. Обожнюю тут працювати.
- Марку. - Ірве.
Я підслуховував під дверима й усе чув.
- Гаразд. - Я переживаю, що ти вступаєш
у такі нервові суперечки, щойно одужавши від отруєння.
Усе нормально.
Вона говорила з тобою з такою ненавистю.
Щоб освоїтися, потрібен час.
І керівництво.
Що ти задумав, Ірвінґу?
Учора Ділан цілий день торочив про заохочення –
гумки й вафельні вечірки, наче ми тут через них.
Ми тут не через них.
Якщо вона прагне знайти глибший сенс, їй треба побачити крило вічності.
Вона може прочитати про все це в посібнику.
Це не те саме, що побувати там. Побачити.
Мені здається, ще зарано. Бо те місце приголомшує.
Саме так. Те місце – це все.
Як пройшла перевірка?
Хтось залишив пакунок біля його дверей. Відкриєте?
СПРАВЖНІЙ ТИ ТВОЯ ДУХОВНА БІОГРАФІЯ
ДОКТОР РІКЕН ЛАЗЛО ГЕЙЛ
- О боже. - Це його зять?
Рікен. Це його п'ята книжка.
«Розділ 12. Як я вчився емоційно оголятися перед дружиною».
Перевір, чи нема там повідомлень.
Марк.
- Чимось допомогти? - У неї є хвилинка?
Ви заповнили офіційний запит на бесіду з куратором?
- Ні, я… - Усе добре. Заходьте.
Вибачте. Я можу заповнити форму.
Що сталося?
Зачиніть двері.
Ірвінґ вважає, що нам слід сьогодні відвести Геллі в крило вічності.
Добре, що я призначила Ірвінґа керівником відділу.
Вибачте. Я вважаю, що маю відвести Геллі й команду в крило вічності.
Ви заповнили заявку на резерв спільного простору?
- Ні. Я… - Марку.
Вибачте. Зі мною щось… Не знаю.
Усе якесь дивне, відколи пішов Піті.
Знаєте, він… задавав тон.
Якщо ваш хвалений Піті, як ви стверджуєте, справді задавав тон,
він і досі був би тут.
Як це розуміти?
Хочете змусити мене кинути у вас чашку?
Я… Навіщо вам…
- Відновіть продуктивність відділу. - Гаразд.
Марку.
Я знала, що ви впораєтеся з тим, що я зробила, і станете мудрішим.
Особисто мені це завдало значного болю.
Сподіваюся, вам це допомогло.
Зачинити чи так лишити?
І так, і так.
Я лише…
У мене сьогодні офігенні дельти. Мій зовник явно культурист.
Якби твій зовник був культурист, ти б тут не працював.
А ти знаєш, скільки платять культуристу?
Ніхто з нас цього не знає.
Думаю, це залежить від рівня.
Я НЕ ХОЧУ ТУТ ПРАЦЮВАТИ
Можливо, грошові призи за золото, срібло й бронзу.
А я думаю, що культуристам платять «пом'язово».
- Не думаю. - Найкраща дельта – 30 баксів.
Найкращий прес – 20 баксів. За біцепс більше – 75 баксів.
Думаю, найширші спинні дуже цінні.
Їх вважають дуже привабливими в культуристській громаді.
І взагалі – в суспільстві.
Найширші – фігня…
- Це основа фізичної форми. - Лише ти так вважаєш…
- Ти помічав мої найширші? - Ні разу.
Ти не розумієш, чому моя спина завжди ідеально рівна. Бачиш, як…
Пити захотіла?
Може, тобі буде цікаво:
детектори коду зчитують повідомлення і всередині тіла.
І якщо таке стається, дістати це повідомлення – робота Мілчіка.
І коли він питатиме, як давно ти його ковтнула,
рекомендую бути максимально чесною.
Вам обом буде легше, якщо він знатиме, з якого кінця починати.
Ще одна гідна спроба.
Вимикай робочу станцію. Ми вирушаємо на прогулянку.
Уся сила – в литках.
…і так завжди було. Точно тобі кажу, хлопчику.
Усі вісім гендиректорів – з династії Іґанів.
Династія бере початок від засновника.
Щоб ви запам'ятали їхні імена, розповім вам мнемонічний вірш.
Я написав його сам, і звісно, він не вписується в корпоративні канони,
і поетично небездоганний.
У другій строфі є неточна рима: «Емброуз» – «проти ВОЗ».
Це було необхідно для смислу, але я шкодую про форму.
Про Емброуза іноді несправедливо згадують, як про «чорну вівцю» родини.
Що це?
Я аж ніяк не хотів потурати такому баченню,
- та, гадаю… - «Іґанське лото»?
Гей. Іґанське лото.
- Нам не слід… - …коли ми дістанемося…
Що це за «Іґанське лото»?
Це щоб не здохнути з нудьги в крилі вічності.
І це чудова нагода подружитися –
для всіх, крім Ірва.
Відділ оптики і дизайну.
Відділ очищення макроданих.
Берт.
Привіт.
Думаю, твій сеанс пройшов добре.
Чудово. Я прекрасно відновився.
Ви знайомі?
Ми якось разом недовго милувалися картинами Lumon.
Пам'ятаєте, скоро видадуть нові сумки з посібниками.
Чекаю з нетерпінням.
Дякую за інфу. Ви у справах чи вийшли погуляти?
- Ділане. - Що? Ви молодці,
та мені цікаво, що ви задумали. Ви рідко вилазите з свого лігва.
Конкурс «не впусти яйце» в кімнаті для тімбілдінґу.
У маленькому відділі, як наш, синергія важлива.
Конкурс «не впусти яйце». Ти їм віриш?
- А ви чого тут? - Фелісіє.
Ми йдемо в крило вічності. Це Геллі, наша нова очисниця.
- Це… - Вітаємо, Геллі.
Ну, нам треба йти. Не можна кидати гніздо порожнім.
Раді зустрічі, ОіД.
Ці яйця жахливі!
Ходімо, Ірвінґу.
Сете.
Наталі.
Гармоніє, вітаю.
Я не очікувала… Це через Гелену?
Ні, через Пітера Кілмера.
І мушу сказати, що до нас приєднається правління.
Правління хоче, щоб ви говорили перша.
Авжеж.
Вітаю.
Пошуки Кілмера тривають.
Скажу так.
Перед його зникненням ми помітили
можливі ознаки реінтеграції.
Гаразд.
Правління абсолютно впевнене,
що процедура розриву незворотна. Це доведено.
Так…
І про це має знати особа, яка керує поверхом розриву.
Авжеж.
А ще, вона забезпечить виконання квартальної норми відділом ОМД
через три тижні.
Аякже.
Ми швидко вертаємося до звичних темпів завдяки кмітливій новій очисниці.
- І варто зауважити… - Правління завершило дзвінок.
Зрозуміло. Дякую.
- Можна спитати… - До побачення, Гармоніє.
Серйозно? Відділ з двох людей? Вони бачать лише одне одного?
Підозрюю, здебільшого вони почуваються самотньо.
А ще це неприродно. Збочено.
Відділ ОіД – милі люди.
Ні, не милі. І вони не розділяють наших цінностей.
Кір ділив людей на відділи за доброчесністю.
Очистка маркоданих – розумні й віддані, відділ ОіД – більш агресивні.
А скільки тут відділів?
- Певно, 30. - Десь п'ять.
Ніхто не знає точно.
Кілька десятиліть тому відділ ОіД напав на інших,
тому його працівників скоротили до двох.
І тому нас тримають подалі одні від одних.
Це чиста вигадка.
Вони когось убили?
Ні. Не було жодних нападів, ніхто нікого не вбивав.
То чому ми не тусимо разом?
Я на 99 % упевнений, що нападу не було.
Якщо вони знову нападуть, нам треба буде вбити Марка.
- Серйозно? - Ага.
Подумають, що ми психи, яким нічого втрачати.
Розумно. Дуже.
Уявляю, як вони виходять з-за рогу, а ми просяклі кров'ю,
й на мені – твоє обличчя. Вони питають: «Хто це?»
А я кажу: «Остання людина, яка пішла проти нас».
Мені здається, що це дуже потужний образ.
Вони б упізнали моє обличчя.
Може, надінеш його навиворіт?
КРИЛО ВІЧНОСТІ
Ми прийшли.
КОГО ПАМ'ЯТАЮТЬ, ТОЙ НЕ ГНИЄ. – КІР ІҐАН
ІСТОРІЯ ЖИВЕ В НАС – ВЧИМО МИ ЇЇ ЧИ НІ. – ДЖЕЙМС ІҐАН
«Прийдіть, діти моєї справи,
й дізнайтеся про моїх кровних дітей».
Ого.
Це Джейм Іґан. Теперішній директор. Визначна людина.
А ще він гарний. Бачиш ці брови?
Усі центральні експонати – колишні директори Іґани.
А зал позаду присвячені Кірові.
Знаю, я скоро помру,
бо люди почали питати мене про моє найбільше досягнення.
Вони хочуть знати, як їм пам'ятати мене, коли мене їстимуть черви.
За своє життя я виділив чотири складові, які називаю «настрої»,
які підходять для визначення усіх людських душ.
Смуток. Веселість. Страх. Злоба.
ДИРЕКТОР КІР ІҐАН
Кожну людину визначає співвідношення цих присутніх у ній рис.
БЕРД ІҐАН
Я зайшов у печеру власного розуму й приручив їх.
ФІЛІП «ПІП» ІҐАН
Якщо й ви вгамуєте ці настрої, як я вгамував свої, увесь світ…
ҐЕРХАРДТ ІҐАН
…стане вашим.
Це велична й священна сила,
яку я сподіваюся передати вам, своїм дітям.
МІРТЛ ІҐАН
Я думаю, що бути Іґан –
справжнім Іґан чи членом робочої родини Lumon –
значить бути хранителем звичаїв,
тих цінностей, які ми тут бережемо,
і які, я впевнена, колись врятують світ.
Ці цінності передаються
-з покоління в покоління… - О, є одна.
…від Кіра, з якого все почалося.
- Можна плакати. -Коли я була дівчинкою,
батько просив мене прошепотіти…
Вона керувала п'ять директорів тому.
До неї не було жінок-директорів.
І, коли їй було сім, вона сказала батькові, що стане першою.
Бачення. Талант.
- Хіба не славно? - Гострий розум.
- Гарно. -Оптимізм.
Аж захотілося згадати й своє дитинство.
Кмітливість. Праведність. Лукавість.
Для людини не природно не мати історії.
Наша історія робить нас особистістю. Надає контекст і форму.
Коли я опритомнів на тому столі, я не мав форми.
Але потім я дізнався, що працюю на компанію,
яка активно піклується про людство з 1866 року.
Подивися.
Це усмішки людей із зовнішнього світу.
Тих, кому допомогла Lumon Industries.
І вони постійно змінюються.
Справжня кількість усмішок може сягати мільйонів.
То ми що, стоматологічна компанія?
Ні.
Я веду до того, що тепер ти – частина історії.
- Шляхетна частина. - І це набагато…
Стіну ротяк оновили?
Це називається не «стіна ротяк».
Чорт. Прибрали тьолку, яка мені подобалася.
- То що, йдемо? - Ми ж щойно пришли.
Вона ще не бачила залу Кіра.
Ґерхардт.
СПАДОК РАДОСТІ КОПІЯ БУДИНКУ КІРА ІҐАНА
- Ісусе. - Ні. Кір.
Це його будинок?
Точна копія.
Круто, еге ж?
Так. Круто.
НЕ ЛЯГАТИ НА ЛІЖКО КІРА ІҐАНА
Спальня Кіра. Саме такою він міг її покинути.
Яка детальна копія.
Ненавиджу це місце. Пахне, як дупа з ХІХ століття.
Не стався до цього, як до вечірки з пивом.
Так нечесно. Досі я аж світився благоговінням.
- Марку. - Що?
Ти що… збирався сісти на ліжко?
Ні. Гм? Ні, ні.
А що в тебе в кишені, Марку? Га?
Я…
О боже, Марку. Досі?
Це… для розваги.
Це ж крило вічності.
Це ж Іґани.
Це жива душа Lumon і всього, що вона представляє.
А не партія в лото.
Кір казав: «Завжди майте гумор у серці».
Це ти дав картку лото практикантці?
Авжеж, ти.
Вона відчайдушно прагне знайти сенс.
І, звісно ж, ти перекручуєш послання нашого засновника
жартами й непоштивістю.
Саме це їй потрібно від керівника відділу.
Я не хотів бути керівником відділу.
Я не просив, щоб Піті зник і…
Геллі.
Отакої.
Геллі!
Чорт.
Геллі!
Це просто… Господи.
Геллі!
НІКОЛИ СЮДИ НЕ ПОВЕРТАЙСЯ
Ні!
Чорт забирай, Геллі!
Ідіть сюди, Геллі Р.
МЕЖА РОЗРИВУ ДОСТУП ОБМЕЖЕНО
Проходьте.
Мені прикро бачити вас тут, Геллі.
ПОТРІЙНИЙ ЗНЕЗАРАЖУВАЧ АНТИБІОТИК
Я сподівався, що ви освоїлися.
Я знаю, що Марк старається, щоб ви почувалися щасливою.
Ви ж, наче, розумна людина. Хіба ви не бачите, що це якась маячня?
- Ви не можете… - Не зараз, Геллі.
Сядьте. Будь ласка.
Покладіть руки на стіл.
Відкриваю заяву про каяття Геллі Р.
Що це таке?
Читайте.
Я не хочу.
Ні. Читайте.
«Пробачте мені всю шкоду, якої я завдала цьому світу.
Лише я можу спокутувати вину
за свої вчинки, і лише мені нести їх ганьбу.
Я вдячна, що мене спіймали
й спинили моє падіння ці зморшкуваті руки.
Я можу лише шкодувати, і це все, що я відчуваю».
Боюся, ви не щирі.
Даруйте?
Ще раз.
«Пробачте мені всю шкоду, якої я завдала цьому світу.
Лише я можу спокутувати вину
за свої вчинки, і лише мені нести їх ганьбу
Я вдячна, що мене спіймали
й спинили моє падіння ці зморшкуваті руки.
Я можу лише шкодувати, і це все, що я тепер відчуваю».
Ще раз.
Справді?
Цікавий день.
До завтра.
Ага.
Вимкнути?
Так, вимикай.
МИ ТУТ, БО МИ НЕ ПОВНІСТЮ ТАМ
КІЛЬЦЕ… ФАТУМУ
КРИЛО ВІЧНОСТІ
МОЖЛИВО, ТУТ ХТОСЬ ЖИВЕ
КІМНАТА ВІДПОЧИНКУ
РОЗУМ
У мене нема жетонів. Без жетонів я не можу їсти.
Гей!
Потрібні жетони, щоб я міг їсти!
О боже.
Піті.
Так. Не поспішайте.
Ви бачили, звідки він прийшов?
Я по носилки. Зараз повернуся.
Можете визначити, хто це?
Мабуть, він живе поряд. Він прийшов у самому халаті.
Стоп! Він упав.
Сер, ви мене чуєте?
Ти це зробиш? Не підходь.
Диспетчере, в нас важкий пацієнт у магазині на 42-й вулиці.
Потрібна допомога.
- Він дихає? - Ні, не дихає.
Поміряй пульс.
- Що з вами? - Кладіть його на ноші.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко