Я розумію, що відтепер
доступ до спогадів залежатиме від місця, де я перебуваю.
Я не матиму спогадів про зовнішній світ
на підвальному поверсі розриву в Lumon,
як не пам'ятатиму про роботу, коли йтиму звідти.
Мені відомо, що ця зміна
всеохопна й необоротна.
Я роблю цю заяву з власної волі.
Усе, завершили.
Прошу, йдіть зі мною.
Ваше робоче «я» прокинеться за кілька годин на поверсі розриву.
Ви сама придете до тями сьогодні ввечері,
піднімаючись у ліфті.
Гаразд.
У ліфті на рівні стегна є поручень. Якщо голова запаморочиться.
Боже мій.
Люблю дивитися на схід сонця на його обличчі.
Вам відомо, що він щоранку випивав три сирих яйця?
Чула про таке.
Це його улюблений сніданок.
Тут ми вас підготуємо.
- Доброго ранку, Лоренсе. - Вітаю.
Кажуть, це не боляче.
КЕТАМІН
Розслабтеся.
Зараз відчуєте вібрацію.
LUMON РОЗРИВ МІКРОЧІПИ
Я чекатиму нагорі. Розповім, як усе пройшло.
Вибачте, якщо кидатимусь на вас.
Не хвилюйтеся. Я дуже радий нашому знайомству.
Привіт, Геллі.
Що тут діється?
Радий вас бачити.
Ваше орієнтування пройшло чудово.
Де я?
Іноді, коли новий працівник звикає до простору розриву,
ми допомагаємо, виводячи його на сходи,
щоб він нутром відчув, як це.
О, ні. Я намагаюся піти?
Ні.
Це все – складова процесу.
Якщо розвернетеся й зайдете – все cкінчиться.
Привіт.
- Та що ж це таке? - Усе гаразд.
Жодних проблем.
Хочете спробувати ще раз?
Може, з більшим ентузіазмом?
Алло.
Я на сходах.
Усе йде нормально.
Ні, вона…
Чорт!
Ні, я передзвоню.
Ого.
Ви допитлива.
Мені там не подобається, так?
Ви зрозумієте, що подобається.
Послухайте, коли ми почули, що ви тут працюватимете, це було наче диво.
Те, що ви робите – дивовижно.
Вітаю ветерана!
Перший день позаду.
Розрив
СПИСОК ЗАВДАНЬ СТАРШОГО ОЧИСНИКА
НАПОВНИТИ МИЛОМ ДОЗАТОРИ В ТУАЛЕТІ
ПОДЯКУВАТИ ПОРТЕРТУ КІРА. ОЦІНИТИ СВОЇ ЛІДЕРСЬКІ ЯКОСТІ
РУАНДІЙСЬКА МЕЛЕНА КАВА
ДОВІДНИК З ВІДПОВІДНОСТІ ВИМОГАМ
МАРК С. – АЛЛЕНТАУН
Привіт.
То тепер уже завтра?
Так.
Сьогодні понеділок.
- Тобто, минули вихідні? - Ага.
А я наче й не виходила.
Так тут сприймаються ночі й вихідні.
Наче їх нема?
Ти до цього звикнеш.
Мені допомагає зосередження на наслідках сну,
оскільки в нас немає самого досвіду.
Ти можеш почуватися відновленою й щасливою.
Не такою напруженою в плечах. Бадьорою.
То зараз 09:05?
Так. Нас запускають у різний час, щоб ми не зустрілися зовні.
Очевидно, це важливо.
То, мабуть, ми з тобою не друзі.
Мабуть, ні.
Ось файл «Tumwater».
ВІТАЄМО В СІМ'Ї LUMON
Я працюю з ним уже 11 тижнів.
«Tumwater». Одне слово.
Мені записувати?
- Ні. - Я завершив його на 96%,
отже, заробив заохочення чотирьох з п'яти рівнів,
в тому числі гумки й пастки для пальців, які ти тут бачиш.
100% файлу – п'ятий рівень. За це отримуєш свою карикатуру.
Цього добра в мене стільки, що аж ніяково.
- Ого. - Саме так.
Кожна з них – завершений файл.
Це – найвища винагорода?
У відсотках – так.
Та якщо ми виконаємо план до кінця кварталу,
кожний з нас отримує звання очисника кварталу,
а за таке тобі влаштовують вафельну вечірку.
Вибач – вафельну вечірку?
Тримай себе в руках.
У цьому кварталі я вважай що переміг, тож облиш сподівання.
А що це в Марка за кришталевий куб?
Це не приз. Просто йому його видали.
Геллі, можеш увімкнути консоль?
Добре.
Це… Вибач.
Марку, вибач, що відволікаю. Знаю, ти вчиш Геллі.
Але я помітив, що ти прибрав зі столів групові фото.
Так. Сьогодні ми зробимо нові на вечірці на честь Геллі.
Дивись: це файл «Siena».
Усі дані, які ти бачиш,
відносяться до однієї з чотирьох основних категорій.
Ми групуємо кожну лінію коду
й порівну складаємо в п'ять цифрових скриньок.
Розвага.
Спробуй. Тисни на стрілочки.
Я все ж таки вважаю, що старі фото мають бути на столах,
поки не зроблять нові.
Так.
- Я маю розуміти, що це значить? - Ні.
Ні. Начальство надає дані в закодованому вигляді.
То як їх ділити на категорії?
Що?
Кожна категорія чисел представлена в такому порядку,
який викликає в очисника емоційну реакцію.
Наприклад, цифри, що належать до категорії один, бачиш одразу.
Вони наче бентежать, лякають.
Лякають?
Розумію.
Моя робота – проглядати таблицю
й шукати цифри, які лякають?
Звучить тупо, і Марк пояснив по-тупому.
Вони криваві? Моторошно співають?
Поки не побачиш – не зрозумієш. А побачиш їх не одразу.
Марку, я щойно роздрукував
з посібника уривок про зміну групових фото.
Тобі варто прочитати, як матимеш хвилинку.
- Дякую. - Вибач.
Я тут у пастці?
Що ти маєш на увазі?
Якщо з'ясується, що мені тут погано, і я захочу звільнитися – я зможу?
Послухай…
Якщо тобі тут буде погано,
можеш подати заяву про звільнення на розгляд своєму «я» назовні.
Не дуже сподівайся, що її схвалять.
Їх справді здебільшого відхиляють. До того ж… розумієш…
Що?
Оскільки ця версія твоєї свідомості існує тільки в Lumon,
звільнення фактично призведе до твоєї смерті.
Тобто, ти так це сприйматимеш.
Вітаю, очисники.
Клас. Динний стіл.
Вітаю, містере Мілчік.
Геллі, ласкаво просимо.
Я захоплююсь тим, як швидко ви влилися в колектив.
Відділ укомплектований.
А тепер – почнімо вечірку.
Як ви всі знаєте, мене звати Ірвінґ.
Я працюю тут уже три роки.
Цікавий факт про мене: я знаю всі дев'ять основних принципів Lumon.
Чудово. Який ваш улюблений?
Усі дев'ять.
Але сьогодні, мабуть, оберу «Радійте».
Прекрасно.
Ой, ні. Сьогодні без «падінь на довіру».
Ясно.
ВІТАЄМО, ГЕЛЛІ!
Ні. Ні.
Привіт, я Геллі.
Я працюю в Lumon уже…
загалом десять годин, і…
Вибачте. Я більше нічого про себе не знаю.
Авжеж знаєте, Геллі.
Ні. Справді.
Може, вчора я пішла додому,
Але не знаю, в мене будинок чи квартира,
чи я живу з родиною…
Мені подобається думати, що мій зовник живе на теплоході.
Вибачте. Зовники – це…
Це ми поза роботою.
Ви вчора бачили свою на відео.
Ясно. До речі, я хочу дещо їй сказати. Можна записати відповідь?
Ви побачите, що спілкування робочих і зовнішніх «я»
дуже обмежене.
А якщо я напишу їй записку?
На щастя, в ліфтах встановлено такі собі «детектори коду».
Тому повідомлення передати неможливо.
Це наче детектори металу, але для символів письма.
Схоже, розроблені Lumon.
Саме так.
Гаразд. А що як я…
Бачу, ви не зовсім розумієте суть гри, Геллі.
Дасте мені?
Народ, це Геллі.
Їй 30 років, у неї алергія на мигдаль і тонка емаль на зубах.
Заввишки 167 см, вона четверта за зростом у цьому офісі,
її волосся сягає плечей.
А коли я бачу її тут разом з вами, я впевнений, що в неї є сім'я.
Що ж, навряд чи я стільки розповім про себе.
Тож просто скажу, що я Марк.
Працюю в Lumon близько двох років, і дуже люблю цю гру.
Гарна спроба, приятелю. Та ви це казали минулого разу.
Попався.
Ну, я…
Вранці я порушив протокол.
Витирав пил зі старих групових фото, тих, що з Піті,
і через це…
засмутився.
А ще, мабуть,
я відчув тривогу, що не зможу керувати відділом, як він.
Згоден. У мене схожі тривоги.
Тому я…
зібрав фото зі столів і поклав у шафу,
а так чинити не можна.
Я це пригадую. Я був проти.
Дякую, що поділився зі мною, Марку.
Я вважаю твою реакцію милою.
Однак, дивно, що такі переживання в тебе викликав Піті,
а не, скажімо, Керол Д.
Але ж ми заздалегідь знали, що Керол Д піде.
Її зовниця зняла відео з подякою.
А Піті просто зник.
І я… не знаю,
чи він працює деінде, чи напивається десь на пляжі, чи помер…
Годі. Прошу вас.
Думаю, саме час нагадати собі,
що такі події, як смерть, стаються поза цим простором.
Не тут.
Життя в Lumon захищене від подібного.
І я вважаю, що вдячність – чудова потенційна реакція з вашого боку.
А ще я думаю, що та диня не стає смачніша з часом.
Вибач, що зіпсував твою гру.
Я думала, що сама її зіпсувала, але ти її значно погіршив.
То як ти дізнаєшся, чи з Піті все добре?
Думаю, Мілчік висловився ясно.
Ти не питатимеш про найкращого друга,
бо наша нянька сказала тобі припинити?
Знаєш, Мілчік – мила людина.
Коли він щось каже, краще дослухатися.
- Мені байдуже. - Бо він не завжди такий милий.
Очищувачі!
Зробімо нове групове фото, поки не перетравилася диня.
Нарешті.
Отак. Усміхніться ширше. Вам же щодня на це дивитися.
Скажіть: «вдячність».
Вдячність!
Скажіть: «радійте».
Радійте!
Геллі, що ти робиш?
Я просто подумала, що я тут не працюватиму. Вибачте.
Як це?
Я звільняюся.
Я не хочу сортувати файли,
ніколи не бачити сонця і втрачати друзів.
- Мені таке не потрібно. - Кажемо ж: там детектори коду.
А ти знаєш? Ти намагався? Бо це звучить, як вигадка.
Геллі!
Благаю! Ти не знаєш…
Боже, зачиняйся.
Чорт. Містере Ґрейнер!
Виходьте.
Що тут у нас?
Краще вам піти зі мною.
Містере Ґрейнер.
Бачу, ви знайшли мою норовливу практикантку.
Вдячний за допомогу. Як завжди.
Записка.
Мені ніяково, але я вперше когось навчаю
і, певно, забув пояснити Геллі правила щодо контрабанди даних.
Вибачте. Це Геллі.
Це містер Ґрейнер.
Ага.
Якщо Геллі привела в дію детектори кодів,
це моя провина. І я прошу вибачити мені, сер.
Справді.
Ви тепер великий начальник, Марку С.?
Ну…
То це ваше провина. Гаразд.
КІМНАТА ВІДПОЧИНКУ
Марку.
То ти – доула?
Власне, акушерка.
І скільки народжень ти… не знаю, бачила?
понад триста?
Здебільшого ще в Монтані.
- Ого. Це так круто. - Ага.
Це так… багато.
Два народження на день.
У середньому.
Виходить… десять на тиждень?
Якщо робочий тиждень п'ять днів, чи…
- Десь так. - Ясно.
- Ти вибираєш мене для своєї сестри? - Ні. Ти, здається, чудова.
- Та я жартую. - Знаю.
Дякую.
Отже… Lumon?
- Так. - Як і половина людей у місті.
І половина мене. Це жарт.
Смішно.
Я працюю в архіві. Ніби як корпоративний історик.
Багато секретних матеріалів, тому і…
І ти не знаєш…
з ким працюєш, що робиш… Нічого не знаєш?
У цьому й суть.
- А можна пронести записку? - Не можна.
Тоді…
- може в тебе в Lumon є дівчина… - Дякую.
…а ти про це не знаєш.
А якщо ти зустрінеш когось тут, там ти не знатимеш.
Може, оженишся, заведеш дітей,
і на вісім годин щодня забуватимеш про них.
Протягом всього життя.
Від такого глузд не втрачаєш?
Думаю, дехто саме цього й хоче.
Тобі, як місцевому, здається, що це нормальна температура?
Взагалі, я з Оклахоми.
І хто б говорив.
Хіба Міннесота не скажено холодний штат з озерами?
Так. У Міннесоті було дуже холодно,
того разу, коли я їздила туди зі своєї рідної Монтани.
То це різні штати.
Ага.
Ти живеш у будинку, наданому Lumon?
Так кажеш, наче це якийсь гуртожиток.
- Ні. Я просто кажу… - Я живу в Беард-Крік.
І – так. Моє житло субсидує компанія, в якій я працюю.
Маєте хвилинку? Це щодо здоров'я мозку дітей.
І легальний розрив на роботі.
- Клас. Колектив цілісності розуму. - Хто?
Відірвані «я» ніколи не бачать сонця.
Колектив цілісності розуму. Вони молодці.
Маєте хвилинку? Це щодо здоров'я мозку дітей.
Не цікаво.
Є хвилинка? Це щодо здоров'я мозку дітей.
- Є. - Чудово.
Ми хочемо ініціювати референдум,
щоб заборонити меґакорпораціям типу Lumon примушувати
до законного розриву.
Вони до нього примушують?
Вони цього добиваються. А Джейм Іґан хоче робити це з дітьми…
А як щодо самонищівних типів, які роблять це добровільно?
Я чув, що дехто з них так заплутався,
що навіть не розуміє, що вони – жертви.
А ще я чув, якщо пройти розрив,
потрапляєш у два окремих пекла. Це правда?
Чувак, якщо хочеш нажитися на примусовій праці…
- Примусова праця? - …це твоя справа.
Ти, бляха, серйозно?
- Гей! - Так.
- Примусова праця? - Так.
То люди можуть, типу, самі себе ув'язнити?
Ти зараз невільник?
Ні, серйозно. Твоє «я» в минулому вирішило прийти сюди,
й говорити до людей так, наче вони тупі.
Розрив – це підкорення, йолопе.
О, які слова ти вживаєш!
Тобі скільки? Дванадцять?
Тобі 12 років? Ти хоч перейшов у старшу школу?
Гаразд. Ходімо.
Місіс Селвіґ.
Пропозиція миру.
А ми посварилися?
Я все думаю про ті кляті баки.
Це абсолютно зайве, але дуже приємно. Дякую.
Може, зайдете? У мене є молоко.
- Дякую! - Так.
Я експериментую з ромашкою. Не сердьтеся, якщо в горлі застрягне.
Певен, цього не станеться.
Усе чекаєте, що третя лампочка сама оживе?
Забуваю її замінити.
Мм. Гарно пахнете. Ходили на побачення?
Ну, щось таке. Сестра звела мене зі своєю… доулою чи акушеркою.
Іскра між нами не пролетіла.
Так, що тут у нас…
Клас.
Просто божественно.
Мій покійний чоловік був теслею.
Перед смертю він сказав,
що почне будувати нам будинок на тому світі.
І в ньому буде маленька гостьова квартира
на випадок, якщо я знайду нового чоловіка до смерті.
Це так… мило.
Так. Він навіть зробив креслення. Я ношу його в сумочці.
Заходьте у мій магазин, добре?
Я дам вам бомбочку для ванни з полину. Спатимете без задніх ніг.
Спробую якось заїхати.
На все добре, місіс Селвіґ.
ТВОРЧІСТЬ ДЖЕММИ
Мій новий партнер – жінка.
Ти міг сказати про це раніше.
Сподіваюся, ти на службі, а не в ресторані.
ПРИПИНІТЬ РОЗРИВ!
РОЗРИВ ЗАБИРАЄ В РОБІТНИКА МОРАЛЬНЕ САМОВИЗНАЧЕННЯ
Сет Мілчік, Lumon Industries.
Містере Мілчік, це Марк Скаут.
Я працівник, що пройшов розрив. Номер 4502.
Містере Скаут, дуже приємно. Чим можу допомогти?
Я зранку не дуже добре почуваюся.
Вибачте, що лише зараз телефоную.
О, ні. Щось серйозне?
Нічого страшного, просто живіт болить.
Завтра вже маю вийти.
Мені жаль.
Знаю, вашому робочому «я» буде прикро через пропущений день.
Одужуйте. Гаразд, містере Скаут?
- Де Марк? - І я за тобою скучив.
Тепер він має приходити перший. Ти ж не думаєш, що…
Мабуть, хворий. Його б не звільнили в один тиждень з Піті.
Сподіваюся, що ні.
Наближається кінець кварталу
і я не хотів би очолювати відділ.
Багато впевненості, як для людини, що мала стягнення за сон на роботі.
Вибач. Це було…
Я не винний, що мене найняли в старшому, ніж у тебе, віці.
Це ніколи не закінчується, еге?
Нескінченний труд.
Де Марк?
Захворів чи звільнили. Певно, захворів.
Його б не звільнили за мою записку, правда ж?
Ні. Він учора відбув своє в кімнаті відпочинку.
Сказав, що хворий.
А по голосу чути?
Не знаю. Сказав, щось зі шлунком.
Цікаво, що саме зараз.
Гумки скоріше для краси, бо в нас нема олівців.
«Пастка для пальців» – розвага, якщо бути обережним.
Головне те, що вони символізують прогрес у файлі.
- А чому ми не завжди їх закінчуємо? - Бо вони зникають.
У середньому до зникнення ми завершуємо один з п'яти файлів.
До того, як з'явився Марк, було гірше. Везіння новачка.
Як це – везіння новачка?
Ні!
Ірве!
Вибачте.
Ірвінґу.
Ми вирахуємо час, який ви проспали, з зарплати «зовника».
Та нашу з міс Кобел віру у вас відновити так легко не вдасться.
Мені дуже жаль, сер.
Ніхто не прагне кинути вас у кімнату відпочинку.
Проведемо оцінку благополуччя з міс Кейсі, а там побачимо, добре?
Дякую, містере Мілчік.
БЛАГОПОЛУЧЧЯ
НЕ ДОЗВОЛЯЙТЕ СЛАБКОСТІ ТЕКТИ У ВАШИХ ВЕНАХ – КІР ІҐАН
ВГАМУЙТЕ ГНІВ КІР ІҐАН
Страшного ще нема.
Боже! Четвірка!
Не налажай.
Я казав тобі: зрозумієш, коли побачиш. Треба бути терплячою.
А що це взагалі за цифри?
Ми знаємо, що очищаємо?
Хочеш мою теорію?
Море.
Море?
Так. От подумай.
Якщо наші зовники йдуть на операції на мозку,
мабуть, там стало геть погано.
Голод, епідемії і таке інше.
Що робити доведеному до розпачу людству?
Переселятися в океани?
Саме так.
Та спершу треба відправити в океани роботів, щоб очистити їх
від смертоносних вугрів й нечисті, бо ми не зможемо з ними співіснувати.
Отже, ми відправляємо роботів, ті передають закодовані дані,
ми інтуїтивно знаходимо вугрів і кажемо роботам, кого знищувати.
Це найкраща теорія?
Ну, Ірв вважає, що ми вирізаємо лайку з фільмів.
То що? Над чим ми там насправді працюємо?
Я не знаю.
Думав, без розриву краще розумітиму, але…
Нас не підпускають до інших відділів.
Ми навіть не знаємо, скільки їх.
Але я вже два тижні як реінтегрований.
Я робив мапу офісу.
Перед тим, як я пішов, сховав для тебе оригінал.
КІМНАТА ВІДПОЧИНКУ
Що з тобою?
Вибач.
Реінтеграційна хвороба.
Ніколи про таку не чув.
Бо я перший бовдур, у якого вона проявилася.
Від того, що я живу в холодній теплиці, теж краще не стає. А додому не можна.
То що ж там таке погане діється?
Там є кімната…
Нас туди водять, коли ми неправильно поводимося.
Що це?
Боюся, ви не шкодуєте.
Благаю. Я дуже шкодую. Справді.
Прочитайте заяву ще раз.
Пробачте мене за всю шкоду, яку я причинив цьому світу.
Лише я можу спокутувати вину за свої вчинки, і лише мені нести їх ганьбу.
Я вдячний, що мене спіймали
й спинили моє падіння ці зморшкуваті руки.
Я можу лише шкодувати, і це все, що я тепер відчуваю.
Боюся, ви не щирі. Ще раз.
Пробачте мене за всю шкоду, яку я причинив цьому світу.
Лише я можу спокутувати вину за свої вчинки.
Що це, в дідька, таке?
Це кімната відпочинку.
Вибачте.
Це ви мені вибачте.
Я не думав, що тут хтось є.
Повертаюся зі свого сеансу.
А я саме збирався заходити. Милувався картиною, поки чекав.
Вона багато років висіла в крилі вічності.
Знаю. Я дуже засмутився, коли її зняли.
Це краще для неї місце. Вона заспокоює.
Я Ірвінґ. Відділ очищення макроданих.
Ви – начальник відділу?
Відділ оптики і дизайну.
Нас там двоє. Тож такий собі начальник.
То це ваша робота?
Не ми їх малюємо. Але вішаємо – ми.
Мені сподобалося, що ви повісили цикл робіт Еброуза в кімнаті тімбілдінгу.
Я раніше не бачив цих картин.
Рідко зустрічаєш естета.
Більшість згадує про наш відділ, коли отримують сумки з посібниками.
Вони мені теж подобаються.
Справді?
Наступного місяця видадуть нові.
Як на мене, з найкращим дизайном.
Це ж треба. Тепер тільки про це й думатиму.
Ірвінґу.
Що ж, Ірвінґу…
Я хочу поділитися з вами фактами про вашого зовника.
ІРВІНҐ Б. – ЦЕНТР БЛАГОПОЛУЧЧЯ ФАКТИ ПРО ЗОВНИКА ПАЦІЄНТА
Ваш зовник – надзвичайна людина, тому ці факти будуть дуже приємні.
Розслабтеся й відкрийтеся фактам.
Спробуйте отримати однакове задоволення від них усіх.
Цими фактами не можна ділитися за межами цієї кімнати.
Але зараз насолоджуйтеся ними.
Ваш зовник щедрий.
Ваш зовник любить музику, в нього багато музичних записів.
Ваш зовник – друг дітей, старих та душевнохворих.
Ваш зовник сильний. Він допоміг іншому підняти важкий предмет.
Ваш зовник часто ходить на танці. Він популярний серед інших присутніх.
Ваш зовник любит фільми. Він має апарат, який їх показує.
Ваш зовник прекрасний. Він вправно й гарно плаває.
Перепрошую.
Спробуйте отримати однакове задоволення від усіх фактів
і не надавати перевагу якомусь одному.
Списую з вас десять балів. У вас залишається 90.
- Балів? - Будь ласка, не розмовляйте.
Два тижні тому ваш зовник переміг у грі.
Ваш зовник цінує воду.
Фото вашого зовника з трофеєм якось надрукували в газеті.
Ваш зовник не боїться грабіжників і шахраїв.
Вашому зовнику подобається звук радара.
Ваш зовник – майстер у поцілунках і сексі.
Вибачте.
Будь ласка, не реагуйте на окремі факти.
За це знімається десять балів.
- Я лише… - Не говоріть більше,
інакше зніметься решта балів і сеанс благополуччя закінчиться.
ЛІМІТ – ДВА ЖЕТОНИ НА ОСОБУ В ДЕНЬ
Так…
ЕДАМАМЕ – РОДЗИНКИ АРАХІС – ЦУКЕРКИ
ЧОРНИЦЯ – ЖЕНЬШЕНЬ СОНЯШНИКОВЕ НАСІННЯ – М'ЯТНІ ЦУКЕРКИ
РОДЗИНКИ
- Вони тільки в ліфтах? - Що?
Детектори коду. Чи на сходах теж?
Господи. На сходах теж. А що?
Якщо заяви про звільнення не схвалюють,
чому ви думаєте, що їх хтось отримує?
Перестань думати про контрабанду інформації.
Чи хороші ці детектори?
Що як писати літери криво, як при перевірці на те, чи ти робот?
- Привіт, діти. Що на вечерю? - Ні!
Як сеанс благополуччя?
Чудово. Я прекрасно відновився.
А ще познайомився з головою відділу ОіД.
З Бертом? Я бачив його. Він вилупок. Ти ж не сказав йому, де ми?
Берт не вилупок. І – ні, не сказав.
Це питання безпеки нашого відділу.
- Ти ж сам знаєш… - Це міф.
І не вдавай, що ти дбаєш про наш відділ.
Тобі потрібна лише вафельна вечірка.
О-о, перепрошую. Нам же мають подобатися заохочення.
«Усі, про кого дбає Lumon, насолодяться щедрими спонуками».
Не треба мені перекручувати текст з посібника.
- Не треба. - Хлопці…
Lumon добре до нас ставиться, і це ницо…
Хлопці!
Дивіться.
Так.
Чому воно…
Усе добре. Просто виділи погані дані, як я тобі показував.
Бачиш периметр?
І в скриньку.
Бум! Очищено.
Добре, Геллі. Гіп-гіп!
Вони були страшні. Ті цифри.
Ось диван. Я знайду для тебе спальник.
Якщо хочеш, можеш піти в душ.
Що ти маєш на увазі?
Дякую тобі за це, Марку.
Подумав, що моє робоче «я» сердилося б, якби я
покинув тебе спати в теплиці.
Світло – зліва.
ПОХОДИ
Усе гаразд?
Так. Усе добре.
Піті, що з тобою?
СВІТЛА ПАМ'ЯТЬ КАЛЕБУ СМІТУ
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко