אני מכירה בכך שמעתה ואילך
הגישה שלי לזיכרונותיי תהיה מוכתבת מבחינה מרחבית.
לא תהיה לי גישה לזיכרונות חיצוניים
בזמן שאעבוד בקומת המרתף ב"לומון",
ולא אזכור זיכרונות מקצועיים לאחר שאצא משם.
אני מודעת לכך שהשינוי הזה
מקיף ובלתי הפיך.
אני אומרת את זה מרצוני החופשי.
טוב, סיימנו.
בואי איתי, בבקשה.
אז אישיות העבודה שלך תתעורר בעוד כמה שעות בקומת המנותקים.
אבל בפעם הבאה כשאת עצמך תהיי מודעת תהיה בערב,
במעלית בדרך למעלה.
בסדר.
במעלית יש מעקה בגובה המותניים למקרה שתחושי סחרחורת.
הו, בנאדם.
אני אוהב לראות את אור השמש פוגע בפרצופו.
את יודעת שהוא נהג לשתות שלוש ביצים לא מבושלות בחלב בכל בוקר?
שמעתי.
ארוחת הבוקר האהובה עליו.
אנחנו נכין אותך כאן.
בוקר טוב, לורנס. - בוקר טוב.
אומרים שזה לא כואב.
- קטמין -
תירגעי.
תרגישי קצת ויברציה עכשיו.
- לומון -
- לומון ניתוק טכנולוגיית שבבים -
אהיה למעלה אחר כך כדי לעדכן אותך איך זה עבר.
מתנצלת אם אתחרפן לך קצת.
אל תדאגי. אני נרגש מאוד לפגוש אותך.
היי, הלי.
מה קורה?
נפלא לפגוש אותך.
האוריינטציה שלך הייתה ממש כיפית.
איפה אני?
טוב, לפעמים כשעובד חדש מסתגל לחלל מנותק,
אנחנו מביאים אותו לכאן, לגרם המדרגות,
כדי לחוות את המעבר דרך הקרביים.
אוי, לא. אני מנסה לעזוב?
לא, לא.
זה חלק מהתהליך.
אם את רוצה להסתובב ולחזור פנימה, זה יסתיים בזה.
היי לך.
מה לעזאזל? - זה בסדר.
אין בעיה.
את רוצה לנסות שוב?
אולי עם קצת התלהבות?
היי.
אני בגרם המדרגות.
זה מתקדם באופן מספק.
לא, היא...
חרא!
לא, אני אתקשר חזרה.
וואו.
את סקרנית.
אני לא רוצה להיות שם, נכון?
את לומדת שאת כן רוצה.
היי, כששמענו שאת באה לכאן, זה היה כמו נס.
מה שאת עושה הוא מדהים.
היי, ותיקה.
יום אחד מאחורינו.
- לומון רשימת מטלות בוקר למזקק בכיר -
- למלא את המתקן לסבון בשירותים -
- להביט בדיוקן של קיר איגן. הערכה עצמית: אני יכול להנהיג היום? -
- לומון קפה רואנדה טחון -
- מדריך התאמה -
- מארק ס', אלנטאון -
היי.
אז עכשיו מחר?
כן.
זה יום שני.
היה עכשיו סוף שבוע? - כן?
אני לא מרגישה שעזבתי.
כן, ככה לילות וסופי שבוע מרגישים כאן.
כמו כלום?
טוב, תתרגלי לזה.
אני מוצא שזה עוזר להתמקד בהשפעות השינה
מאחר שאנחנו לא זוכים לחוות אותה.
את עשויה להרגיש רעננה או שמחה.
פחות מתח בכתפיים. נמרצת.
אז השעה היא 9:05?
כן, גם מכניסים אותנו בזמנים שונים כדי שלא ניפגש בחוץ.
זה חשוב ככל הנראה.
אז אני מניחה שאנחנו לא חברים.
אני מניח שלא.
התיק שלי נקרא "טאמווטר"...
- ברוכים הבאים למשפחת לומון -
והתחלתי אותו לפני כ-11 שבועות.
"טאמווטר." מילה אחת.
שארשום הערות?
לא. - סגרתי 96 אחוזים מזה,
מה שאומר שזכיתי בארבע מתוך חמש דרגות התמריצים,
כולל המחקים ומלכודות האצבע שאת רואה כאן.
דרגה חמש היא 100 אחוזים. מקבלים דיוקן קריקטורה.
שימי לב שצברתי עושר מביך במובן הזה.
וואו. - אכן.
כל אחד מאלה? תיק שסיימתי.
אז זה הפרס הכי נחשב?
מבחינת אחוזים, כן.
אבל אם נגיע ליעדים שלנו עד סוף הרבעון,
אחד מאיתנו ייבחר למזקק הרבעון,
וההישג הזה מסדר לך מסיבת אפיפיות.
אני מצטערת, מסיבת אפיפיות?
תרגיעי, למור להוט.
אני המנצח הוודאי ברבעון הזה, אז אל תפתחי ציפיות.
מה בנוגע לקוביית ראש הקריסטל של מארק?
זה לא פרס, זה סתם משהו שהם נתנו לו.
הלי, את יכולה להפעיל את המסוף הזה?
בסדר.
זה... תסלחי לי.
- סיינה -
מארק, מתנצל על ההפרעה, אני יודע שאתה מדריך את הלי.
פשוט שמתי לב שהורדת את התמונות הקבוצתיות מהשולחנות.
כן. נצלם תמונות חדשות במסיבה של הלי היום.
טוב, זה תיק סיינה.
כעת, כל הנתונים שאת רואה
נכנסים לאחת מארבע קטגוריות חיוניות.
ואנחנו מקבצים כל שורת קוד,
ואז ממיינים בצורה שווה בין חמישה דליים דיגיטליים.
מסיבה.
תשחקי בזה קודם. תשתמשי בחצים.
אני חושב שהתמונות הישנות אמורות להישאר על השולחן
עד שהתמונות החדשות יגיעו.
כן.
אמורה להיות לזה משמעות מבחינתי? - לא.
לא, כל הנתונים מגיעים מהקומה העליונה מקודדים.
אז איך אני מסווגת את זה?
מה?
כל קטגוריה של מספרים מוצגת בסדר שכזה במטרה להפיק
תגובה רגשית מהמזקק.
אז מספרים של קטגוריה אחת, לדוגמה, יוצרים תחושה מסוימת כשרואים אותם.
הם יהיו מטרידים, מפחידים.
מפחידים?
אני יודע.
תפקידי הוא לעבור על הגיליון האלקטרוני
ולחפש מספרים מפחידים?
זה נשמע מטומטם, ומארק הסביר באופן מטומטם.
המספרים ארורים? הם מזמרים?
זה לא נשמע הגיוני עד שרואים את זה, ולוקח זמן מה לראות.
היי, מארק. הדפסתי כרגע
את הפסקה במדריך שעוסקת בהחלפה של תמונות קבוצתיות.
כדאי שתקרא בעיון כשיהיה לך רגע פנוי.
תודה. - מצטער.
אני לכודה כאן?
מאיזו בחינה?
אם יתברר שאני שונאת את זה ורוצה להתפטר, זאת אפשרות?
תקשיבי.
אם את ממש אומללה,
את יכולה להגיש בקשת התפטרות באמצעות עצמך החיצונית לבחינה.
ובהצלחה באישור הבקשה.
הבקשות נוטות להידחות. חוץ מזה, את יודעת...
מה?
מאחר שהגרסה הזאת שלך קיימת רק ב"לומון",
התפטרות תסיים למעשה את חייך.
כלומר, כפי שאת מכירה אותם.
שלום, מזקקים.
מגניב. מזנון מלונים.
היי, מר מילצ'יק.
הלי, ברוכה הבאה.
אני נרגש מכך שאת כבר משתלבת טוב כל כך.
המשרד מרגיש שלם.
כעת, הבה נתחיל במסיבה.
טוב, שמי אירווינג, כידוע לכולכם.
ואני עובד כאן זה שלוש שנים,
ופרט אישי עליי הוא שאני יודע את כל תשעת עקרונות הליבה של "לומון".
נפלא. מה העיקרון האהוב עליי?
כל התשעה.
אבל היום אני חושב שאומר, "עליצות".
נהדר.
אה-אה. בלי "נפילת אמון" היום, אירב.
נכון.
- שלום, הלי! -
לא. לא.
שלום, אני הלי.
אני עובדת ב"לומון" זה...
עשר שעות בסך הכול, ו...
אני מצטערת, אני לא יודעת על עצמי דבר.
ודאי שכן, הלי.
באמת שלא.
אני מניחה שחזרתי הביתה אתמול בערב,
אבל אני לא יודעת אם הבית הוא בית או דירה,
או אם אני גרה עם משפחה...
אני רוצה להאמין שה"חיצוני" שלי גר בספינת נהר.
אני מצטערת, "חיצוניים" הם...
הם אנחנו בעולם שבחוץ.
ראית את שלך אתמול בווידאו.
נכון. אני רוצה לומר לה כמה דברים. אני יכולה להקליט משהו עבורה?
מה שתגלי כאן הוא שתקשורת בין הזהויות
מצומצמת למדי.
מה יקרה אם אכתוב לה פתק?
למרבה המזל, המעליות מצוידות במשהו שנקרא "גלאי קוד".
כך שאי אפשר להעביר הודעות.
כן, הם כמו גלאי מתכות לסמלים כתובים.
המצאה של "לומון", ככל הנראה.
זה נכון. נכון.
בטח. מה אם אני...
אני לא חושב שאת מבינה את המשחק, הלי.
אפשר?
חבר'ה, זו הלי.
היא בת 30, אלרגית לשקדים ויש לה זגוגית שן חלשה.
בגובה 1.67 מטר היא האדם הרביעי בגובהו במשרד שלכם,
והשיער שלה הוא מה שנקרא גובה-כתפיים.
וכשאני רואה אותה כאן איתכם, אני אומר שבהחלט יש לה משפחה.
וואו. קשה להתעלות מעל לזה.
אז אני רק אומר שאני מארק.
אני עובד ב"לומון" כשנתיים, ואני משוגע על המשחק הזה.
ניסיון נחמד, חבר, אבל זה מה שאמרת בפעם הקודמת.
הוגן למדי.
ובכן, אני...
הפרתי פרוטוקול הבוקר.
ניקיתי אבק מהתמונות הקבוצתיות הישנות, התמונות עם פיטי,
וזה פשוט...
גרם לי להרגיש עצוב.
ואני מניח,
מודאג שלא אצליח לנהל את זנ"מ (זיקוק נתוני-מקרו) כמוהו.
אני מזדהה. יש לי דאגות דומות.
אז אני...
לקחתי אותן מהתאים ושמתי אותן בארון האחסון,
משהו שאנחנו לא אמורים לעשות.
אני זוכר את זה. התנגדתי.
תודה שסיפרת לי, מארק.
אני מוצא שהתגובה שלך מתוקה.
אם כי, מתמיה שהייתה לך התפרצות כזאת בגלל פיטי,
ולא בגלל קרול ד', לדוגמה.
אבל ידענו שקרול ד' תעזוב מראש.
כלומר, החיצונית שלה צילמה סרטון תודה.
פיטי פשוט נעלם.
ו... אני לא יודע
אם הוא עובד במשרה חדשה או שיכור על חוף, או מת...
מספיק, בבקשה.
אני חושב שזה זמן טוב להזכיר לעצמנו
שדברים כמו מוות מתרחשים מחוץ למקום הזה.
לא כאן.
חיים ב"לומון" מוגנים מפני דברים שכאלה.
ואני חושב שתגובה נהדרת אפשרית אחת על זה מכולכם היא הכרת תודה.
אני גם חושב שהמלון לא הופך לטעים יותר.
היי, מצטער שהרסתי לך את המשחק.
חשבתי שכבר הרסתי אותו, אבל כן, דרדרת אותו הרבה יותר.
אז איך תגלה אם פיטי בסדר?
אני חושב שמילצ'יק היה ברור.
תפסיק לשאול על חברך הטוב ביותר
מפני שהשמרטף שלנו אמר לך להפסיק?
את יודעת, מילצ'יק אדם נחמד.
כשהוא אומר משהו, כדאי להקשיב לו.
לא אכפת לי. - כי הוא לא תמיד נחמד.
טוב, מזקקים.
בואו נצלם תמונה קבוצתית לפני שתתחיל הנפיחות מהמלון.
סוף סוף.
בסדר. חיוכים גדולים. תזכרו, אתם תביטו בזה מדי יום ביומו.
תגידו "הכרת תודה".
הכרת תודה!
תגידו "עליצות".
עליצות!
הלי? מה את עושה?
אני חושבת שלא אעבוד כאן יותר. מצטערת.
מה כוונתך?
אני מתפטרת.
לא רוצה את הקטע של מיון התיקים,
את הקטע של לא לראות את השמש או את קטע החברים הנעלמים.
אני פשוט לא רוצה. - אמרנו לך שיש גלאי קוד.
אתה יודע את זה? ניסית? כי בכנות, זה נשמע לי מפוברק.
הלי!
אנא, את לא יודעת...
אלוהים. נו, כבר.
חרא. מר גריינר?
צאי החוצה.
מה יש לנו כאן?
מוטב שתבואי איתי.
מר גריינר.
היי. אני רואה שמצאת את המתלמדת הסוררת שלי.
תודה על העזרה, אדוני, כמו תמיד.
הפתק.
זה מביך, אבל זאת פעם ראשונה שאני מדריך,
ושכחתי כנראה לעבור עם הלי על חוקי הברחת המידע.
מצטער. זו הלי.
הלי, מר גריינר.
כן.
כן, אז אם הלי הפעילה את גלאי הקוד,
זה קרה באשמתי הפעם, ואני מתנצל על כך, אדוני.
ברצינות.
מנהל מחלקה חשוב עכשיו, מארק ס'?
ובכן...
אז באשמתך. בוא נזוז.
- חדר מנוחה -
מארק.
אז את דולה?
מיילדת, למעשה.
וכמה לידות את... לא יודע, ראית?
יותר מ-300?
זה קרה בעיקר במונטנה.
וואו. זה ממש מגניב. - כן.
זאת כמות גדולה מאוד.
כן, יש לנו שתי לידות ביום.
תלוי.
אז זה יוצא עשר בשבוע?
בשבוע עבודה של חמישה ימים, או...
כן, בערך. - כן, בסדר.
אתה חוקר אותי בשביל אחותך? - לא. לא. את נראית נפלאה.
כן, אני מתלוצצת. - אני יודע.
תודה.
אז, "לומון"?
כן. - כמו חצי מהעיירה.
וחצי ממני. זאת הייתה בדיחה.
זה היה מצחיק.
כן. אני במחלקת ארכיונים, מעין היסטוריון תאגידי, ככל הנראה.
אז הרבה חומרים רגישים, לכן ה...
אז אתה לא יודע...
עם מי אתה עובד או מה אתה עושה, או כל דבר אחר?
כן, זה הרעיון.
מה אם תגניב פנימה פתק? - אי אפשר.
אז...
ייתכן שיש לך חברה ב"לומון"... - תודה.
ואתה לא יודע על כך.
ואם תפגוש מישהי כאן, לא תדע את זה כשאתה שם בפנים.
אתה יכול להתחתן ולעשות ילדים,
ולשכוח את קיומם במשך שמונה שעות מדי יום ביומו,
למשך כל חייך.
זה לא דופק לך את הראש?
אני חושב שעבור אנשים מסוימים זאת המוטיבציה.
אז כמקומי, אתה מרגיש שזו טמפרטורה סבירה?
למעשה, אני מגאנז.
ותראו מי מדברת.
מינסוטה לא קרה בטירוף עם האגמים?
כן. מינסוטה הייתה קרה מאוד
בפעם היחידה שביקרתי בה כשבאתי מביתי במונטנה.
אז אלה מקומות שונים.
א-הא.
אתה גר בדיור של "לומון"?
את גורמת שזה יישמע כמו מעונות.
לא, התכוונתי ש... - אני גר בביירד קריק.
וכן, הבתים מסובסדים על ידי החברה שמעסיקה אותי.
סליחה, יש לכם רגע בשביל בריאות מוח של ילדים?
ולגליזציה של ניתוק במקום העבודה?
נחמד. קמ"ש מסתובבים חופשי. - מי?
רוב העובדים המנותקים לא רואים אור יום כל חייהם.
קולקטיב המוח השלם. הם נפלאים.
סליחה, יש לכם רגע בשביל בריאות מוח של ילדים?
אנחנו בסדר.
יש לכם רגע בשביל בריאות מוח של ילדים?
יש לנו. - נהדר.
אנחנו מנסים לקדם חוק
שימנע מתאגידי ענק כמו "לומון" להמשיך לכפות
ניתוק חוקי על המדינה שלנו.
הם כופים את זה עכשיו?
הם מקדמים את זה. וג'יים איגן מנסה...
טוב, מה בנוגע לחובבי השחתה עצמית שעושים את זה מרצונם?
שמעתי שכמה מהם סובלים כל כך מהזיות
עד שהם אפילו לא יודעים שהם קורבנות.
גם שמעתי שאם אתה מנותק,
כל זהות נשלחת לגיהינום משלה. זה נכון?
היי, בנאדם, אם אתה רוצה להרוויח מעבודת כפייה, זאת...
היי, בנאדם. עבודת כפייה? - זאת בחירה שלך.
באמת?
היי! - כן.
עבודת כפייה? בסדר. - באמת.
אז אנשים יכולים פשוט לכלוא את עצמם?
אתה אסיר עכשיו?
לא, ברצינות, כי עצמך של העבר בחר להוביל אותך לכאן
כדי שתתייחס לאנשים כמו שמוק ילדותי.
ניתוק הוא שעבוד, אידיוט.
זאת שפה יפה עבור...
בן כמה אתה? 12?
אתה בן 12? התחלת תיכון בכלל?
בסדר. בואי.
גברת סלוויג.
מנחת פיוס.
אנחנו רבים?
אני כל הזמן חושבת על פחי האשפה הארורים.
זה ממש לא הכרחי, אבל אדיב מאוד. תודה.
למה שלא תיכנסי? יש לי חלב.
תודה. - כן.
אני עושה ניסויים בקמומיל, אז לא איעלב אם תשתנק.
זה לא יקרה.
אתה עדיין מחכה שהנורה השלישית תקום לתחייה?
כן. אני כל הזמן שוכח להחליף אותה.
אוי, יש לך ריח טוב. היית בדייט?
בערך. אחותי שידכה לי את הדולה שלה, או מיילדת.
לא הרגשתי דבר.
טוב, בואי נראה. אני...
וואו.
עוגיות מדהימות.
בעלי המנוח היה נגר,
ולפני מותו
הוא אמר שיתחיל לבנות לנו בית בעולם הבא.
ושתהיה דירה קטנה לאורחים מאחור,
למקרה שאמצא גבר חדש לפני שאגיע לשם.
זה... ממש מתוק.
כן. הוא אפילו שרטט תוכניות, שאני שומרת בארנק.
תקפוץ לחנות, בסדר?
אני אתן לך פצצת אמבטיה בניחוח לענה שתגרום לך לישון כמו תינוק.
אני אנסה להגיע לשם.
לילה טוב, גברת סלוויג.
- היצירות של ג'מה -
החוצפה, השותף החדש שלי היא אישה.
אני חושבת שיכולת לציין את זה קודם.
אני מקווה שאתה במארב ולא אורב לסטייק.
- שימו קץ לניתוק! -
- ניתוק שולל מהעובד שליטה עצמית מוסרית. -
סת' מילצ'יק, "לומון תעשיות".
מר מילצ'יק, זה מארק סקאוט.
אני עובד מנותק. עובד מספר 4502.
מר סקאוט, איזה עונג. כיצד אוכל לעזור לך?
התעוררתי כשאני מרגיש לא טוב.
מצטער שאני מתקשר רק עכשיו.
הו, לא. אפשר לשאול עד כמה זה חמור?
לא משהו נורא, אירוע שולי בבטן.
אני מניח שאבוא מחר.
אני מצטער.
אני יודע שה"פנימי" שלך יהיה עצוב מפני שהחמיץ יום.
תרגיש טוב. בסדר, מר סקאוט?
איפה מארק? - גם אני התגעגעתי אליך.
הוא אמור להגיע ראשון עכשיו. אתה לא חושב שהוא...
הוא בטח חולה. הם לא יפטרו אותו ואת פיטי באותו השבוע.
אני מקווה מאוד.
המועד האחרון הרבעוני מתקרב,
ואני לא רוצה להיות מנהל המחלקה.
וואו. הרבה ביטחון עצמי יחסית לאחד שנענש על כך שנמנם.
מצטער. זה היה...
אני לא אשם בכך ששכרו אותי כשאני מבוגר ממך.
זה פשוט לא נפסק לעולם, הא?
עמל אינסופי.
איפה מארק?
חולה או פוטר. כנראה חולה.
הם לא היו מפטרים אותו בגלל העניין עם הפתק, נכון?
לא. אין מצב. הוא קיבל את עונשו בחדר המנוחה אתמול.
הוא אמר שהוא חולה.
הוא נשמע חולה?
אני לא יודע. הוא אמר שזה בבטן.
עיתוי מוזר.
- רחוב האף לופ 499 -
המחקים הם בעיקר לנוי, כי אין לנו עפרונות.
מלכודת האצבע כיפית, כל עוד משתמשים בה בבטחה.
אבל מה שחשוב הוא מה שהם מייצגים, עד כמה התקדמת בתיק.
למה לא מסיימים את התיקים תמיד? - כי הם נשמרים לזמן מוגבל.
אנחנו מסיימים, בממוצע, אחד מכל חמישה תיקים לפני שפג תוקפם.
שיפור לעומת מה שהיה לפני ה"פוקס של מתחילים" של מארק.
מה זה "פוקס של מתחילים"?
לא!
אירב?
אני... אני מצטער.
אירווינג?
נפחית את הזמן שבו נמנמת מהמשכורת של החיצוני שלך.
מה שיהיה קשה יותר לתקן, אירווינג, זה את האמון שלי ושל גברת קובל בך.
אני ממש מצטער, אדוני. אני ממש מצטער.
איש לא משתוקק לזרוק אותך לחדר המנוחה.
נעשה בדיקת בריאות אצל גברת קייסי, ונמשיך משם, טוב?
תודה, מר מילצ'יק.
- בריאות -
- אל תיתן לחולשה לחיות בוורידיך. קיר איגן -
- אלף את מזגך. קיר איגן -
שום דבר מפחיד עדיין.
אלוהים! ארבע!
אל תעשי שטויות.
אמרתי לך, תביני כשתראי את זה, פשוט תתאזרי בסבלנות.
מה המספרים האלה בכלל?
אנחנו יודעים בכלל מה אנחנו מנקים לכאורה?
התיאוריה שלי?
הים.
הים?
כן. תחשבי על זה.
טוב, אם החיצוניים שלנו מנתקים את המוח שלהם,
המצב כנראה גרוע מאוד.
רעב, מגפות וכו'.
אז מה עושה אנושות נואשת?
מאכלסת את הים?
מאכלסת את הים.
אבל תחילה, צריך לשלוח גשושיות למעמקי הים כדי לנקות
את הצלופחים הקטלניים וכל זה, כי לא נוכל לחיות איתם בדו-קיום.
אז שולחים את הגשושיות למטה, הן שולחות נתונים מקודדים,
אנחנו מזהים את הצלופחים, ואז אומרים לגשושיות מה לפוצץ.
זאת התיאוריה המובילה?
לא, אירב חושב שאנחנו מצנזרים קללות בסרטים.
אבל מה זה? על מה אנחנו עובדים שם למטה?
אני לא יודע.
חשבתי שללא הניתוק זה יהיה הגיוני יותר, אבל...
הם מפרידים אותנו מהמחלקות האחרות.
אנחנו אפילו לא יודעים כמה אנשים יש שם.
אבל אני מתמזג מחדש זה שבועיים.
מיפיתי את הקומה.
הסתרתי את השרטוט המקורי בשבילך כשעזבתי.
- חדר מנוחה -
אתה בסדר?
מצטער.
מחלת התמזגות מחדש.
לא שמעתי על המחלה הזאת.
כי אני הטמבל הראשון שחלה בה.
חוץ מזה, לא עוזר שאני גר בחממה קפואה, אבל אני לא יכול לחזור הביתה.
טוב, אז מה קורה שם למטה שנורא כל כך?
יש חדר...
אנחנו נכנסים לשם כשאנחנו מתנהגים לא יפה.
מה זה?
חוששני שאתה לא מצטער.
אנא. אני באמת מצטער. אני מצטער.
תקרא את ההצהרה שוב.
תסלחו לי על הנזק שגרמתי לעולם הזה.
איש לא יכפר על פעולותיי זולתי, ורק בתוכי הכתם שלהן ימשיך לחיות.
אני אסיר תודה על כך שנתפסתי,
נפילתי נקטעה בעודה באיבה בידי אלה שלהם ידיים קמלות.
אני יכול להיות רק מלא צער, וזה כל מה שאני.
חוששני שאתה לא מתכוון לזה. שוב, בבקשה.
תסלחו לי על הנזק שגרמתי לעולם הזה.
איש לא יכפר על פעולותיי זולתי.
מה זה, לעזאזל?
זה חדר המנוחה.
הו! אני מצטער.
לא, אני מצטער, אדוני.
חשבתי שאין כאן איש.
אני יוצא מהמפגש שלי.
אני בדיוק בדרכי להיכנס. התפעלתי מהאמנות בזמן שהמתנתי.
היצירה הזאת הייתה תלויה באגף הנצחיות במשך שנים רבות.
אני יודע. וזה שבר את לבי כשהורידו אותה.
היא מתאימה יותר כאן. היא מרגיעה.
אני אירווינג. זיקוק נתוני-מקרו.
אתה ראש מחלקה?
אופטיקה ועיצוב.
מחלקה של שני אנשים, אז בקושי.
אז זאת עבודה שלך?
אנחנו לא מציירים אותם. אנחנו תולים אותם.
אהבתי שעשית את המעגל של אמברוז בחלל הגיבוש ברבעון הקודם.
לא ראיתי את זה בחיים.
נדיר לפגוש אדם מתוחכם.
רוב האנשים חושבים על א"ע רק כשמגיעים תיקים חדשים לספרי הדרכה.
אני אוהב גם את אלה.
כן?
בחודש הבא יגיעו חדשים.
העיצוב הכי טוב עד כה, לדעתי.
וואו. זה הדבר היחיד שאחשוב עליו עד אז.
אירווינג?
טוב, אירווינג.
אני רוצה לחלוק איתך כמה עובדות על החיצוני שלך.
- אירווינג ב', מרכז הבריאות, עובדות על חיצוני -
מאחר שהחיצוני שלך הוא אדם מופתי, העובדות האלה ישמחו אותך מאוד.
תרגיע את גופך ותגלה פתיחות לעובדות.
תנסה ליהנות מכל אחת במידה שווה.
אסור לך לחלוק עובדות אלה מחוץ לחדר הזה.
אבל לעת עתה, אתה יכול ליהנות מהן.
החיצוני שלך רחב לב.
החיצוני שלך חובב מוזיקה ובבעלותו תקליטים רבים.
החיצוני שלך ידידותי לילדים, לזקנים ולמטורפים.
החיצוני שלך חזק וסייע למישהו להרים חפץ כבד.
החיצוני שלך מרבה ללכת לנשפים ופופולרי בקרב המשתתפים האחרים.
החיצוני שלך אוהב סרטים ובבעלותו מכונה שמנגנת אותם.
החיצוני שלך נפלא ויודע לשחות היטב ובחן.
אני מצטערת.
אנא, נסה ליהנות מכל עובדה במידה שווה,
ולא להפגין העדפה לאחת על פני האחרות.
אני מורידה לך עשר נקודות. נותרו לך 90 נקודות.
נקודות? - אל תדבר, בבקשה.
החיצוני שלך ניצח במשחק לפני שבועיים.
החיצוני שלך מעריך מים.
צילום של החיצוני שלך עם גביע הופיע פעם בעיתון.
החיצוני שלך לא פוחד משודדים או מנבלים.
החיצוני שלך אוהב את הצליל של רדאר.
החיצוני שלך מיומן בנשיקות ובעשיית אהבה.
אני מצטערת.
אל תגיב לעובדה ספציפית, בבקשה.
אני מורידה עשר נקודות.
אני רק... - אל תמשיך לדבר, בבקשה,
או שאפחית את כל הנקודות הנותרות ומפגש הבריאות יסתיים.
- מגבלה של שני אסימונים לאדם ליום -
בסדר.
- אדממה, צימוקים בוטנים, ממתקים -
- אוכמניות, ג'ינסנג, זרעי חמנית, מנתה -
- צימוקים -
זה רק במעליות? - מה?
גלאי הקוד. או שיש גם במדרגות?
אלוהים. גם במדרגות. למה?
אם איש לא מקבל את מכתבי ההתפטרויות,
מה גורם לך לחשוב שמוסרים אותם בכלל?
את חייבת לשכוח את רעיון הברחת המידע.
טוב, אבל עד כמה טובים הסורקים?
מה אם תכתוב את האותיות מוזר, כמו במבחני רובוט?
היי, ילדים. מה יש לארוחת ערב? - לא!
איך היה בטיפול בריאות?
נהדר. מאושש מאוד.
פגשתי את ראש מחלקת א"ע.
ברט? פגשתי אותו. הוא דפוק. לא סיפרת לו איפה אנחנו, נכון?
ברט לא דפוק. ולא.
אני שואל בשם הבטיחות של המחלקה הזאת.
לא צריך לספר לך... - זה מיתוס.
ואל תעמיד פנים שהמחלקה חשובה לך.
אתה רק רוצה את מסיבת האפיפיות שלך.
תסלח לי. אנחנו אמורים לאהוב את ההטבות.
"וכל מי שתחת חסותה של לומון יחגוג עם שפע של תמריצים."
אל תסלף פסקה מהמדריך, בסדר?
אל תעשה את זה. - היי, חבר'ה?
"לומון" היו טובים אלינו, וזה...
חבר'ה!
זה.
כן.
למה זה...
את בסדר. פשוט תפרידי את הנתונים הרעים כמו שהראיתי לך.
את רואה את ההיקף?
ותשליכי לאשפה.
בום. זה זוקק.
אחלה, הלי. הידד.
הם היו מפחידים. המספרים היו מפחידים.
הנה הספה. אמצא לך שק שינה.
ואתה יכול להשתמש במקלחת אם תרצה.
מה אתה מנסה לומר?
תודה שאתה עושה את זה, מארק.
טוב, אני מניח שעצמי של העבודה יכעס
אם אתן לך לישון בחממה.
מתג האור בצד שמאל.
- מחנאות -
אתה בסדר שם?
כן! כן, אני בסדר.
פיטי, אתה בסדר?
- לזכרו של קיילב סמית' -
תרגום: גיא רקוביצקי