Hvem er du?
Hallo?
Undskyld. Der blev jeg lidt for ivrig.
Hej der, dig på bordet.
Vil du mon deltage i en kort undersøgelse?
Hvem er det?
Fem spørgsmål. Jeg ved godt, at du er søvnig,
men jeg er sikker på, at det vil friske dig godt op.
Hvem er det, der taler?
Åh nej.
Hallo! Luk op!
Jeg vil rigtig gerne sludre, når vi har klaret spørgsmålene.
Skal vi starte med spørgsmål 1?
Jeg gider ikke svare på det.
Skal vi starte med spørgsmål 1?
Luk mig ud.
Hallo!
Luk så op!
Fuck.
Hallo! Luk mig ud!
Hej.
Hallo.
Fem spørgsmål?
Fem spørgsmål.
Hvad får jeg bagefter?
Det afhænger af dine svar.
Okay.
Super. Lad os komme i gang.
Til at starte med: Hvem er du?
Er det det første spørgsmål?
Fornavnet rækker.
Jeg kan ikke...
Det er okay.
Hvis du ikke kan besvare spørgsmålet, må du gerne sige "ukendt."
Hvad er det her?
Okay, ukendt.
Spørgsmål 2: I hvilken amerikansk delstat eller territorium er du født?
- Vent. -Hvilken delstat eller territorium?
- Det ved jeg ikke. -Ukendt.
Spørgsmål 3: Nævn en hvilken som helst amerikansk delstat eller territorium.
- Fuck. Jeg... -Den første, du tænker på.
- Aner det ikke. Delaware. Hvad sker der? -Delaware.
Spørgsmål 4: Hvad er mr. Eagans yndlingsmorgenmad?
Jeg... Det giver jo ingen mening.
Nej, vel? Ukendt. Spørgsmål 5.
Jeg vil minde om, at det er det sidste spørgsmål.
Så vidt du husker, hvilken farve har eller havde din mors øjne?
Okay. Hvad er det, der sker?
Ukendt.
Så det var ukendt, ukendt, Delaware, ukendt, ukendt.
Hvad fanden har du gjort ved mig?
Det er et perfekt resultat.
Er De klar til mr. Scout?
Tak.
Værsgo.
ADSKILLELSE ADGANG
- Mr. Scout. - Hej, Judd.
- Godt. Vi ses i aften. - Ja, vi ses snart.
- Din vejrtrækning er rådden. - Undskyld.
Er du syg?
Måske. Petey gik og snøftede i går.
Hvis du ånder på mig, flår jeg dit strubehoved ud.
Wow. Det var en hurtig optrapning.
At flå mit bakteriebefængte strubehoved ud
udsætter dig for mere smitte, end min ånde gør.
Næh. Endorfiner.
Petey må ikke være syg, for om ti sekunder
er jeg færdig med Tumwater-filen, og den skal han behandle.
Jeg tror, han er syg.
Hvis han ikke ordner den i dag, finder de først ud af det på tirsdag i næste uge.
- Det er det typiske Lumon-pis. - Pas nu på.
Hej, unger. Hvad skal vi have at spise?
For pokker, Irv. Vi advarede dig.
Om hilsenen? I lavede da sjov.
Nej, vi hader den helt oprigtigt. Hvor mange grunde remsede vi op?
- Otte. - Otte grunde.
Den primære var den latente nedladenhed.
Den er også forvirrende. Er det børnene, der har lavet mad?
Ja, hvad er du for en skodfar?
- Ingen Petey? - Vi tror, han er syg.
Åh nej. Og Dylan bliver færdig med Tumwater i dag.
Ja, og hvis han ikke ser mig blive færdig, bliver jeg måske ikke kvartalets forfiner.
og så går jeg glip af min vaffelfest.
Brok, brok. Det har taget overhånd med de frynsegoder.
Når vi i gamle dage havde behandlet en fil, fik vi et håndtryk og ny kaffefløde.
Jeg tror ikke på, at de brugte kaffefløde som motivation.
Det gjorde de, og dengang var vi taknemlige for det.
Det er fandeme sygt.
Ja, meget sygt.
At yde en solid arbejdsindsats uden at få børnemorgenmad for det.
Irv er bidsk i dag.
Godmorgen, Makrodata Forfinelse.
Hej, mr. Milchick.
Mark, må jeg lige tale med dig?
MAKRODATA FORFINELSE
Sidst du så miss Cobel, var hun i sit gamle kontor.
Nu er hun i sit nye kontor.
Det er et helt andet kontor.
Hvad drejer det her sig om?
Hun vil aldrig indrømme det, men en kompliment om kontoret redder hendes dag.
Mark? Kom ind og luk døren.
Nydeligt kontor.
Det er gyseligt.
Ja, det gamle var bedre.
Du ser herrens ud. Du ligner en, der har tømmermænd.
Sid ned.
Bestyrelsen er med på en fjernforbindelse i dag.
Jeg har Mark S. siddende ved mit bord.
Hej. I...
Jeg går ud fra, at det drejer sig om, at jeg er afdelingschef i dag.
Okay. Altså,
jeg har været afløser for Petey før, så det bør ikke være et problem.
Petey arbejder ikke længere i firmaet.
Hvabehar?
Jeg sagde, at Petey ikke længere arbejder i firmaet.
Beklager, Mark. Jeres kontorvenskab var ellers et af dem, jeg satte mest pris på.
Det burde da være blevet meddelt. Hvad er der sket?
Vi ville gerne sige det,
men reglerne om fortrolighed forbyder os det.
I så fald ville vi hjælpe dig med at krænke Peteys privatliv.
Mark, vil du lægge dit nøglekort på mit skrivebord?
Mark S., jeg giver dig hermed friheden til at tjene Kier
i en forfremmet rolle som afdelingschef for Makrodata Forfinelse.
Tillykke.
Ved anmodning kan man få et håndtryk.
Tak. Må jeg få et håndtryk?
Du har ikke kørt et træningsforløb før, men Irving er med som skygge.
Hold dig til diagrammet, og gå frem på rette vis afhængig af samtalens gang.
Det skal nok gå.
- Hvis du har brug for et par minutter... - Ellers tak.
Også tak til Bestyrelsen.
Bestyrelsen bidrager ikke mundtligt til dette møde.
Vores seneste forfiner, en kvinde, var...
Carol. Dylans gamle job.
- Du skal ikke være ked af det. - Det er jeg ikke. Vi skal nok klare os.
Du og Petey var nære venner.
Han var den eneste, der for alvor satte pris på din humor.
Alt er fint. Så jeg skal starte udelukkende med inputspørgsmålene?
- Er det ikke lidt underligt? - Det er helt standard.
Start med 1A, og fortsæt ud fra hendes svar.
Hvad, hvis jeg bare taler med hende?
Hun fortjener at blive præsenteret for oplysningerne i den rette rækkefølge.
Ligesom du blev.
LUMON GENBRUGER!
"Hvis eleven bliver ophidset og kræver at komme ud, så spring frem til side 19."
Hun skal spørge tre gange, før du giver hende lov.
Ja.
ELEVEN SKAL BEDE OM AT KOMME UD TRE GANGE.
Billedet er fint.
Hun ser godt ud.
Okay. Så er du klar.
Jeg elsker at se jer komme i gang.
Start, når du er klar.
- Godt. - Okay.
ELEVUDTALELSE: HVEM TALER?
SPØRGSMÅL Q-001: HVEM ER DU? STANDARDSVAR: UKENDT.
Sådan.
Hvem er du?
Godt.
Hvem er du?
- Mark. - Hvad?
Du sprang indledningen over.
Hallo?
Pis!
Undskyld. Der blev jeg lidt for ivrig.
HEJ DER, DIG PÅ BORDET.
- Ja. - Okay.
Hej der, dig på bordet.
Vil du mon deltage i en kort undersøgelse?
Hvem er det?
Fem spørgsmål.
Jeg ved godt, at du er søvnig, men jeg er sikker på, at det vil friske dig godt op.
Hvem er det, der taler?
"Hvem er det, der taler?"
HVAD ER MR. EAGANS YNDLINGSMORGENMAD?
Hallo! Luk op!
Mark.
Jeg vil rigtig gerne sludre, når vi har klaret spørgsmålene.
Skal vi starte med spørgsmål 1?
Jeg gider ikke svare på det.
Skal vi starte med spørgsmål 1?
Luk mig ud. Hallo!
-Luk så op! - Det der er ikke meningen.
Hallo!
Hun bryder døren ned.
-Luk mig ud! - Nej, hun gør ej.
Ser du det også?
Jeg ser med.
Skal jeg hjælpe til?
Nej.
Det er et perfekt resultat.
Jeg tror, jeg ved, hvor vi gik skævt af hinanden.
- Hvad? - Der var en indledning,
som jeg skulle læse op før undersøgelsen
som optakt til spørgsmålene og...
Desværre sprang jeg den over og gik direkte til spørgsmålene.
Er jeg kødkvæg?
Hvabehar?
Har I opdrættet mig som mad, og er det derfor, jeg ikke har nogen minder?
Tror du, at vi har opdrættet et voksent menneske, givet dig bevidsthed...
- Jeg ved det ikke. - ...givet dig neglelak på...
Jeg kender dig ikke.
Nej, du er ikke kødkvæg. Hold da op.
Hvad hedder jeg så?
Helly.
Du hedder Helly. Helly R.
Sid ned.
Tak, fordi du svarede på velkomstspørgsmålene.
Jeg kan fornemme, at spørgsmålene gjorde dig bange eller desorienteret.
Så er den gode nyhed, at du er til en orientering.
Du er blevet ansat i en stilling
på den adskilte etage i Lumon Industries.
Hvilken etage?
Jeg kan forstå, at du er forvirret over adskillelsen.
Før vi går i gang med den,
kan vi sludre om noget, du helt sikkert har hørt om: job-fritid-balancen.
Forestil dig, at du er en vippe.
Fuck!
Den er låst udefra!
- Luk mig ud! - For pokker!
Kan vi lige tage den med ro? Kom nu.
Kom nu.
Okay. Jeg hedder Mark.
Og... Jeg...
For nogle år siden vågnede jeg selv på det bord.
I det her lokale.
Og en tonløs stemme spurgte mig 19 gange, hvem jeg var.
Da det gik op for mig, at jeg ikke kunne svare,
sagde jeg til stemmen, at jeg ville finde ham og dræbe ham.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg sagde det. Jeg var også bange.
Dræbte du stemmen?
Nej.
Nej, stemmen hed Petey, og han endte med at blive min bedste ven.
Så man kan godt få sig et liv her, Helly.
Kan man få et liv?
Jo, altså, ser du... Livet kræver ligesom en vippe...
Luk mig så ud, for helvede!
- Bed mig om det igen. - Hvad?
To gange har du bedt om at blive lukket ud. Bed om det igen.
- Mark. - Ja?
Jeg vil gerne forlade bygningen nu.
Jeg kan forstå, at du ikke synes, det fungerer for dig her hos Lumon.
Det er jeg skuffet over, men jeg vil ikke holde dig et sted, hvor du ikke er glad.
Så lad os få dig ud.
Irv.
Afdelingerne er ret tomme, men en dag bliver der fyldt op.
De planlægger en udvidelse.
Er jeg en del af det?
Nej, du er afløser.
Afløser for hvem?
Hvorfor lyder du, som om det er skidt?
Her er din trappe. Lige rundt om hjørnet.
- Kommer du ikke med? - Jeg må ikke se det.
Hvabehar?
Når man først er gået...
Jeg må ikke se dig gå.
Nej, klart.
ADSKILLELSE TÆRSKEL BEGRÆNSET ADGANG
Hvad fanden?
- Er jeg død? - Nej.
- Jeg er ikke i Helvede eller sådan noget? - Nej.
Hvorfor fanden kan jeg så ikke gå?
Du er lige gået. I hvert fald ud til trappen.
Du gik, men så kom du tilbage.
- Nej, jeg gjorde ej. - Jo.
Kom.
Du bruger kontorartikler som våben på din første dag.
Du skal nok blive sjov.
Jeg forstår dig skam godt.
Jeg har selv haft lyst til at prygle Mark, men jeg er hans arbejdsgiver.
Og han er din afdelingschef.
Så vi må begge være stærke.
Den gode nyhed er, at der kun mangler én del af din orientering,
og den kan Mark umuligt forpurre.
Hvorfor ikke?
Fordi det er en video.
Velkommen til Lumon, Helly.
Sid ned.
Er du sur på mig?
Over din inkompetence eller din ulydighed?
- Altså... - Ja!
Min mor var ateist.
Hun sagde, at der var godt nyt og dårligt nyt om Helvede.
Den gode nyhed er,
at Helvede bare er et produkt af menneskets morbide forestillingsevne.
Den dårlige nyhed er,
at alt det, mennesker kan forestille sig, kan de typisk også skabe.
Det forstår jeg ikke.
En afdeling som din kan blive rigtig god eller rigtig dårlig.
Ved du, hvad der afgør det?
Menneskene.
Sid ned.
LUMON "HELLY R." VELKOMMEN
Okay. Værsgo at sidde ned.
Jeg hedder Helly R.
Jeg laver den her video, omkring to timer før den bliver afspillet for mig.
Jeg har af egen fri vilje valgt at få udført det indgreb,
der i daglig tale bliver kaldt adskillelsen.
Med mit samtykke bliver mine opfattede tidsforløb opdelt ved et indgreb,
så min hukommelse bliver adskilt mellem mit arbejdsliv og mit privatliv.
Jeg accepterer, at fra nu af
vil min adgang til min hukommelse være rumligt bestemt.
Jeg vil ikke kunne få adgang til minder udefra,
når jeg befinder mig på Lumons adskilte etage,
og heller ikke bevare arbejdsminder, når jeg kommer op.
Jeg er bevidst om, at denne ændring
er omfattende og uigenkaldelig.
Jeg siger det her af egen fri vilje.
Okay. Så er den i kassen.
Okay.
Værsgo.
Så jeg tager aldrig hjem?
Du tager hjem kl. 17.
De sørger for, at vi går forskudt, så faktisk 17.15.
Men det føles ikke sådan. Ikke for den her udgave af dig.
Har jeg en familie?
Det finder du aldrig ud af.
Og jeg har ikke noget valg.
Hver gang du er her, er det, fordi du valgte at komme tilbage.
Hej.
Godaften.
"Kære Mark. Da du bar nogle kasser i et lokale i dag,
gled du i en overhead
og fik et mindre slag mod tindingen."
PIP'S BAR & GRILLE VIP-KORT
DETTE GAVEKORT GIVER ADGANG TIL VIP-AFDELINGEN PÅ PIP'S.
JEG ER EN PIP'S-VIP
Hallo!
Undskyld.
Se, hvor du kører på den isglatte vej.
Undskyld.
Myggen bruger meget af sit tre til syv dage lange liv på at...
Nej, det ved jeg godt, mrs. Selvig. Den stod bare på min plads igen.
Ja, der bliver afhentet skrald i morgen aften. I aften er det genbrug.
Ja, det er mærkeligt, men sådan gør de det.
Og med begge Deres er der ikke plads til...
- Hej. - Hej.
Har du glemt det?
- Nå ja. Pis. - Det er okay.
- Undskyld. - Det er helt fint.
- Tager du bukser på, så... - Jeg har bukser på.
Det er ikke bukser.
Hvis der ikke er en middag, hvordan kan det så være en middag?
- Okay. - Altså...
Du skylder mig faktisk det her.
- Gør jeg det? - Ja.
Kan du huske, da vi var børn, og jeg bare var meget bedre end dig?
Det må jeg have glemt.
Vi nærmer os jo også årsdagen, så måske havde du lyst til lidt selskab.
Nej.
Det er fint. Hvornår er det sket?
På arbejdet. De har undskyldt.
De har undskyldt. Gudskelov.
- Fulgte der en forklaring med? - Det er fint. Jeg fik et gavekort.
Du fik et gavekort. Hvor skal han så hen?
- Det ved jeg ikke. Pip's. - Selvfølgelig er det Pip's. Nyd det.
Det har jeg også tænkt mig. Uden dig.
Der har vi jo vores fange.
- Hej, Rick. - Ricken. Kom nu. Det er Ricken.
- Du ser vel nok afklaret ud. - Tja.
- Okay. - Hej, skat.
Hej.
Nej, jeg tror, der er mange, der overser, at livet ikke er mad.
- Præcis. - Man har livet,
som er en kompleks størrelse af sansning og aktivitet.
Og så har man mad, som er hvad?
- Ja, hvad er det? - Brændstof.
Kalorier. Det er ikke det samme.
- Meget rammende, Patton. - Jeg er helt enig.
Men hvis jeg...
Undskyld, Mark og min far havde en flaske med teksten "whisky er livet."
- Det passer. - Det var billige point.
Han var en fejldiagnosticeret alkoholiker.
Mark, Ricken fortalte Rebeck og mig, at du har undervist i historie.
Ja.
Jeg er nysgerrig efter at høre din holdning til alt det her.
Mad vs. liv.
Jeg er ikke helt sikker. Jeg underviste mest om Første Verdenskrig.
Okay. Så prøv den her.
Jeg læste lige en artikel
om de relative grader af vold og krig gennem historien.
Nørdealarm.
Krigsporno, jeg ved det godt.
Men i den artikel stod der i hvert fald, at folk faktisk kaldte det Den store krig.
Det havde åbenbart været en bommert at sige Første Verdenskrig.
Er det rigtigt?
Jamen Ingen ville kalde det Første Verdenskrig,
for Anden Verdenskrig havde ikke fundet sted endnu.
- Wow. - Selvfølgelig.
- Det er nemlig rigtigt. - Klart.
Hvor er det sandt.
Det er derfor, vi tager ham med.
Marks afdøde kone, Gemma, var også underviser. Russisk litteratur.
- Jeg elsker litteratur. - Ja, ikke?
Men Mark er faktisk hos Lumon nu.
- Ricken. - Er det rigtigt?
Ja. Jeg har været der i to år.
- Udvikler du medicinen? - Nej.
Jeg troede, at Lumon mere arbejdede med teknologi.
- De begyndte i 1800-tallet. - Er det rigtigt?
Topiske salver, ikke?
Hvad laver de ikke?
Ja, men jeg sidder i afdelingen for erhvervsarkiver, så...
Så du kender alle hemmelighederne.
- Nej, ikke rigtig. - Nej.
Marks arbejde er så fortroligt, at det krævede adskillelsesindgrebet.
Wow.
Det er da ret specielt, ikke?
Ja, og det er også noget, han selv må bestemme, om han vil fortælle om.
- Ikke, Ricken? - Hold da op.
- Nej. - Puha, Mark.
- Om forladelse. - Det er okay. Jeg er ligeglad.
- Det må du undskylde. - Nej, jeg synes, det er fascinerende.
Gid jeg kunne gøre det.
Jeg tror bare altid, at jeg ville tænke på den anden.
Jamen der er ikke en anden.
Det er mig. Jeg udfører arbejdet.
Jeg forstår bare ikke det følelsesmæssige element. Hvordan føles det?
Det er jo meget enkelt. Ens hukommelse er spaltet i to,
så når man ikke er på arbejde, kan man ikke huske, hvad man laver der.
Var det rigtigt, Mark?
- Ja, det er... - Så man møder kl. 9,
og pludselig er den 17, og man tager hjem?
- De sørger for, at vi går forskudt, så... - Forskudt?
Og når man er på arbejde, har man ikke adgang til minder udefra.
Så den udgave af en er i praksis fanget der.
Altså...
- Eller ikke fanget, men... - Men hvad?
Nej, jeg er nysgerrig. Hvad ville du sige? Ikke fanget, men hvad?
Hvad ville du sige?
Nu kender vi da din holdning til, hvad der sker i kongressen.
- Jeg tror, vi går fejl af pointen her. - Ja.
Pointen er, at Mark traf en beslutning.
Den beslutning var kontroversiel.
Både etisk og socialt.
Moralsk. Videnskabeligt.
Men, Mark, jeg støtter dig.
Uden forbehold.
- Godt sagt. - Tak.
- Helt klart. - Jeg støtter virkelig Mark.
Wow.
Tak. Det er virkelig sødt af jer.
Vi er nået dertil, hvor jeg traditionelt set
siger noget i stil med "Tag for jer."
Men jeg må sige, at jeg synes, at fraværet af mad
allerede har gjort det muligt for os at gøre netop det på et dybere plan.
- Ja, helt klart. - Ikke?
Min ven i Lima har ikke holdt en middag med mad i...
Hvis jeg giver dig $3000, tilgiver du mig så?
Eftersom dit barn er uden skyld i aftenens grusomheder,
venter jeg, til det er blevet født, med at dræbe dig.
Hold da op. Værsgo, min ven.
Tak.
Hvordan er ham psykologfyren med det underlige lille overskæg?
Går du der ikke?
Det har hjulpet med arbejdet.
Ja.
Jeg er stolt af, at du tog det arbejde. Det er jeg virkelig.
Det ved jeg, at hun også ville have været.
Jeg synes bare ikke, at det at glemme hende i otte timer hver dag
er det samme som at komme sig.
Vil du bare sove her, nu du er her?
Nej.
Hvorfor ikke?
Dit hus lugter af graviditet.
Jeg forstår bare ikke det følelsesmæssige element i det.
Var hun ikke bare sjov?
- Du bliver her i nat. - Nej, jeg gør ej.
Jeg laver selv sengetøjet,
så der går noget tid, før det store er færdigt.
Men dobbeltsengen er klar,
og pyjamassen er lavet på en baltisk håndvæv,
så du skal nok sove godt.
Tak. Jeg forstår stadig ikke helt det med de tre senge.
- Nej. - Rickens kollega fortalte os,
at det kan skade barnet at udskifte sengene, når barnet vokser.
Uopretteligt.
Men hvis barnet får alle sine senge ved fødslen,
kan det bevæge sig gennem rummet i sit eget tempo.
Aha. Ja.
Ja.
Jeg tror, folk nød at have dig med, Mark.
Godt.
Godt, skat.
- Er du klar, skat? - Ja.
- Kom. - Sov godt.
Tak.
Godnat, min herre.
Godnat, min frue.
Hej.
- Hvor længe har du været oppe? - Et stykke tid.
Der var en forretningsmand ude i haven i går aftes.
- En forretningsmand? - Ja.
- Nyansat eller leder? - Jeg mener det.
- Var der en mand ude i min have? - Ja.
Hold da kæft.
Han kiggede underligt på mig, som om han kendte mig.
Fik vindueskiggeren ved mit hus dig til at føle dig set?
Meget set.
Der ligger en bar neden for bakken. Han var vel kommet på afveje.
Apropos det. Du lugter stadig som et hjemmebrænderi.
Undskyld. Jeg måtte bare drukne mindet
om mor og far, der udskiftede mine senge, da vi var børn.
Den har du gået og gemt på.
VIP-AFDELING
Hallo?
Okay. Genbrug var i går aftes, mrs. Selvig.
I aften er det skrald.
Og De bliver ved med at sætte Deres spand på min side, så...
Ja. Okay.
Jeg kan faktisk ikke tale lige nu. Jeg er ude at spise, men...
Nej, alene.
Pip's Bar og Grill.
Undskyld.
Læg på. Skynd dig.
Beklager, mrs. Selvig. Nu er maden klar og serveret.
Hej, unger. Hvad skal vi have at spise?
Undskyld. Du fanger ikke den reference.
Følger du efter mig?
Din stemme er anderledes her.
Værre.
- Okay, hvem fanden er du? Jeg... - Petey.
Jeg hedder Petey. Jeg er fra arbejdet.
Det kan ikke passe. Alle i min afdeling er...
Adskilt. Det var jeg også.
Okay. Adskillelse er temmelig permanent.
Ja, det var ikke let at forbigå implantatet. Jeg fik hjælp.
Var du utilfreds på arbejdet?
- I stedet for at klage... - Nej.
Det prøvede jeg først. Det gjorde du også.
Ja. Okay. Så...
Du er blevet uadskilt.
Og nu tror du, at de er efter dig eller sådan noget?
Ja.
"De" er Graner, som formentlig er herude lige nu.
Graner. Okay. Er det en person, du kender, eller...
Vi kender ham begge to. Vi kan ikke lide ham.
Javel.
Intet dernede er, som de siger.
Hvis der sker mig noget...
...skal de ting, jeg ved, fortsat vides af nogen.
Jeg ser helst, at det er en ven.
Så vi er venner?
Jeg er din bedste ven.
Du er min rigtig gode ven.
TILLYKKE MED FØDSELSDAGEN, NIECE!
Mark, jeg beklager kortet.
Jeg snuppede bare et, og jeg ved godt, det ikke er passende,
selvom jeg er sikker på, at du ville være en pissesej niece.
Vi spekulerede tit på, hvordan vi var udenfor,
hvilke valg vi havde truffet og hvorfor.
Jeg mente, at kun et sandt uhyre kunne anbringe folk i det kontor.
Især hvis det var personen selv, der gjorde det.
Men vi er ikke uhyrer, Mark. Ikke for alvor.
Hvis du ikke har lyst til at vide, hvad der sker dernede, vil jeg ikke presse på.
Men hvis du har, står der en adresse bag på det her kort.
Tag alene derhen, og så finder du starten på et meget langt svar.
Mark, er det dig?
Hej, mrs. Selvig.
Hvor er jeg dog pinligt berørt over forvirringen med skraldespandene.
Nej, det gør ikke noget.
Hvordan gik middagen?
Fint. Jeg er bare træt.
Min mor var katolik.
Hun sagde altid, at det tager helgenerne otte timer at velsigne et sovende barn.
Jeg håber ikke, du skynder på helgenerne.
Jamen i nat giver jeg dem god tid.
Godnat, mrs. Selvig.
Mark.
Du er et godt menneske.
Tekster af: Eskil Hein