Коя си ти?
Ехо?
Прощавай, прибързах.
Здравей, момиче на масата.
Може ли да проведем кратко проучване?
Кой си ти?
Пет въпроса.
Знам, че си сънена,
но съм убеден, че това ще те разведри.
Кой говори?
Боже.
Отворете вратата!
С удоволствие ще си поговорим след въпросите.
Започваме ли с първия?
Никакво проучване.
Започваме ли с първия въпрос?
Пуснете ме оттук.
Отворете вратата!
Мамка му.
Пуснете ме да изляза!
Ало?
Пет въпроса?
Пет въпроса.
Какво ще получа накрая?
Зависи от отговорите.
Добре.
Чудесно, започваме.
Като начало, коя си ти?
Това ли е първият въпрос?
Малкото име стига.
Аз не...
Спокойно.
Ако не можеш да отговориш, кажи "неизвестно".
Какво става?
Ясно, неизвестно.
Втори въпрос: в кой щат или островна територия на САЩ си родена?
Чакай... - Щат или територия, моля?
Не знам. - Неизвестно.
Трети въпрос: назови който и да е американски щат.
Мамка му... - Който се сетиш.
Не знам. Делауеър. Какво става тук? - Делауеър.
Четвърти въпрос: коя е любимата закуска на г-н Игън?
Няма никаква логика.
Нали? Неизвестно. Пети въпрос.
Напомням, че е последният.
Доколкото си спомняш,
какъв цвят са или са били очите на майка ти?
Какво се случва?
Неизвестно.
Отговорите са неизвестно, неизвестно, Делауеър, неизвестно, неизвестно.
Какво сте ми направили?
Идеален резултат.
"ЛУМЪН" МАРК СКАУТ, РАЗД. ДОСТЪП
Готови ли сте за г-н Скаут?
Благодаря.
Влизайте.
РАЗД. ДОСТЪП
Г-н Скаут.
Здравей, Джъд.
Добре, до довечера. - До скоро.
МАРК С. - АЛЪНТАУН
Нещо кашляш. - Прощавай.
Болен ли си?
Възможно е. Пийти подсмърчаше вчера.
Ако ми дишаш, ще ти изтръгна гръкляна. - Директно вземаш крути мерки!
Изтръгвайки гръкляна ми,
би се заразил по-лесно, отколкото от дишането.
Не, заради ендорфините.
Дано Пийти не е в болничен,
защото приключвам с файла "Тъмуотър".
Май го няма.
ДРЕЙНСВИЛ
Ако не го обработи днес, ще разберат чак другия вторник.
Типично за "Лумън". - Мери си приказките.
Е, деца, какво има за вечеря?
Предупредихме те, Ърв. - За поздрава ли? Шегувахте се.
Не, искрено го мразим. Колко причини изтъкнахме?
Осем. - Осем причини.
Най-вече скритото снизхождение.
И е объркващо. Децата ли приготвят вечерята ти, или...
Да, що за смотан баща си?
Пийти няма ли го? - Май е болен.
О, не. А Дилън приключва "Тъмуотър" днес.
Да, и ако не ме види, може да не стана служител на тримесечието
и да не ям гофрети.
Мрън-мрън. Тези екстри са толкова неуместни.
Навремето за свършената работа получавахме ръкостискане и сметана.
Все още не вярвам за сметаната.
Вярно е. И бяхме благодарни.
Откачено е.
Да, много.
Откачено е да работиш усърдно, а да не те почерпят с детска закуска.
Ърв е пуснал ноктите днес.
Добро утро, "Прецизиране на макроданни".
Здравейте, г-н Милчик.
Марк, може ли за малко?
ПРЕЦИЗИРАНЕ НА МАКРОДАННИ
Последния път ходихме в стария офис на г-жа Кобел.
Сега отиваме в новия.
Съвсем различен е.
За какво става дума?
Убеден съм, че ако похвалиш офиса й, ще й стане приятно.
АДМИНИСТРАЦИЯ
Марк, влез и затвори.
Хубав офис.
Ужасен е.
Да, старият беше по-хубав.
Изглеждаш трагично, сякаш си махмурлия.
Сядай.
Бордът ще се включи дистанционно.
Марк С. е при мен.
Здравейте.
Сигурно касае това, че днес ще ръководя отдела.
Добре. Ами...
И преди съм замествал Пийти, не е проблем.
Пийти вече не работи в тази компания.
Моля?
Казах, че Пийти вече не работи в тази компания.
Съжалявам, Марк. Колегиалното ви приятелство ми допадаше.
Трябваше да има предизвестие. Какво е станало?
Бихме искали да ти кажем, но политиката на компанията забранява.
Не бива да нарушаваме личното му пространство.
Марк, остави картата си за достъп на бюрото ми.
Марк С., от този момент те удостоявам със свободата да служиш на Киър
като началник на отдел "Прецизиране на макроданни".
Честито.
Ръкостискането е налично при желание.
Благодаря, може ли?
Знам, че не си бил обучител, но Ървинг ще ти помага.
Придържай се към блок схемата и следвай промяната в отношението.
Ще се справиш.
Ако ти е нужно време... - Не, благодаря.
Благодаря и на борда.
Бордът няма да вземе гласно участие в тази среща.
Последната жена в отдела беше... - Каръл. Дилън я замести.
Не бъди тъжен. - Добре съм. Ще се справим.
Знам, че с Пийти бяхте близки. Само той оценяваше хумора ти.
Всичко е наред. С входящото проучване ли да започна?
Не е ли малко странно? - Стандартно е.
Започни от 1А и продължи ред по ред на база отговорите й.
Защо просто не говоря с нея?
Тя заслужава да получи информацията по надлежния ред.
Също като теб.
"ЛУМЪН" РЕЦИКЛИРА!
"Ако обучаемият стане неспокоен и иска да си тръгне, премини на стр. 19."
Три пъти трябва да го каже, преди да я пуснеш.
Ясно, да.
ТРИКРАТНО ОТПРАВЕНА МОЛБА
Образът е добър.
Симпатична е.
Добре, готов си.
Харесва ми да ви виждам така.
Когато си готов, давай.
Добре.
ОБУЧАЕМ: КОЙ ГОВОРИ?
ВЪПРОС 001: КОЙ СИ ТИ?
Хайде.
Коя си ти?
Хайде.
Коя си ти?
Марк. - Какво?
Пропусна встъплението.
Ехо?
По дяволите!
Прощавай, прибързах.
ЗДРАВЕЙ
Това е. - Добре.
Здравей, момиче на масата.
Може ли да проведем кратко проучване?
Кой си ти?
Пет въпроса.
Знам, че си сънена,
но съм убеден, че това ще те разведри.
Кой говори?
"Кой говори?"
ЗАКУСКАТА НА Г-Н ИГЪН?
Отворете вратата!
Марк.
С удоволствие ще си поговорим след въпросите.
Започваме ли с първия? - Никакво проучване.
Започваме ли с първия въпрос?
Пуснете ме оттук.
Отворете вратата! - Не би трябвало да прави така.
Ще нахлуе тук.
Пуснете ме! - Няма.
Гледате ли?
Да.
Да помогна?
Не бива.
Идеален резултат.
Сещам се каква е причината за проблема в комуникацията.
Какво? - Имаше встъпление,
което трябваше да прочета предварително,
откъдето да продължим към въпросите.
Но аз го пропуснах и минах направо по същество.
Добитък ли съм?
Моля?
За храна ли сте ме развъдили? Затова ли нямам спомени?
Смяташ, че сме създали цял човек, дали сме ти съзнание...
Не знам. - ...нокти...
Не знам кои сте.
Не, не си добитък. Мили боже.
Как се казвам тогава?
Хели.
Името ти е Хели. Хели Р.
Заповядай.
Благодаря, че прие проучването.
Усещам, че въпросите те уплашиха и дезориентираха.
Добрата новина е, че си на професионална ориентация.
Назначена си на работа
на разделния етаж на "Лумън Индъстриз".
На кой етаж?
Разбирам, че не си наясно с процедурата по разделяне.
Преди да минем към това,
нека поговорим за нещо, което си чувала - баланса между работа и личен живот.
Представи си, че си трион.
Мамка му!
Заключва се отвън!
Пуснете ме! - Господи.
Нека спрем за момент. Моля те.
Моля те.
Името ми е Марк.
И аз...
Преди няколко години се събудих на тази маса.
В тази стая.
И някакъв безплътен глас ме попита 19 пъти кой съм.
Когато осъзнах, че не знам,
заявих на гласа, че ще го открия и ще го убия.
Не знам защо го казах. И аз бях уплашен.
Уби ли го?
Не.
Гласът беше на Пийти, който стана най-добрият ми приятел.
Така че и тук има живот, Хели.
Има живот?
Виж сега, животът, подобно на триона, изисква...
Пусни ме да изляза!
Кажи го пак. - Какво?
Два пъти поиска да те пуснем. Кажи го още веднъж.
Марк.
Бих искала да напусна сградата сега.
Разбирам, че не ти допада тук, в "Лумън".
Разочарован съм, но не бих те задържал насила.
Затова ще те изведем.
Ърв.
Отделите са доста празни, но ще се запълнят някой ден.
Планират разширяване.
И аз съм част от него?
Не, ти си заместничка.
На кого?
Защо го казваш с омерзение?
Стълбището е зад ъгъла.
Няма ли да дойдеш?
Нямам право.
Моля?
Когато си тръгнеш...
Забранено е да гледам.
Естествено.
РАЗД. ПРАГ - ОГРАНИЧЕН ДОСТЪП
Какво, по дяволите?
Мъртва ли съм? - Не.
Това да не е адът? - Не.
Защо тогава не мога да изляза?
Всъщност излезе. Поне на стълбището.
Излезе, но се върна.
Не съм. - Напротив.
Хайде.
Налетя на бой още първия ден.
С теб ще бъде забавно.
Виж, разбирам те.
И на мен ми е идвало да пребия Марк, но съм му работодател.
А той е началник на вашия отдел.
Така че и двете трябва да се владеем.
Добрата новина е, че остава само една част от ориентирането,
която Марк не би могъл да опропасти.
Защо?
Защото е видеозапис.
Добре дошла в "Лумън", Хели.
ХЕЛИ Р.
Седни.
Ядосана ли сте ми?
За некомпетентността или неподчинението?
Ами... - Да!
Майка ми беше атеистка.
Казваше, че в идеята за ада има и хубаво, и лошо.
Хубавото е,
че адът е просто продукт на нездраво човешко въображение.
А лошото е,
че обикновено хората могат да създадат това, което си представят.
Не ви разбирам.
Отдел като твоя може да тръгне и нагоре, и надолу.
Знаеш ли от какво зависи?
От хората.
Седни.
"ЛУМЪН" ХЕЛИ Р. - ДОБРЕ ДОШЛА
Добре, заповядай, седни.
Казвам се Хели Р.
Снимам това видео
приблизително два часа, преди то да ми бъде показано.
По собствено желание реших да се подложа на процедурата,
разговорно наричана "разделяне".
Давам съгласие сетивните ми спомени да бъдат хирургично разделени,
обособявайки поотделно професионалния и личния ми живот.
Приемам, че оттук нататък
достъпът до спомените ми ще бъде налаган пространствено.
Няма да си спомням нищо за външния живот,
докато се намирам на разделния етаж в "Лумън",
нито ще помня нещо от там при излизането си.
Осъзнавам, че тази промяна
е цялостна и необратима.
Заявявам го по собствена воля.
Така, приключихме.
Добре.
Може да станеш.
Значи няма да изляза оттук?
Ще си тръгнеш в 17 ч.
Така де, излизаме поетапно, значи в 17,15 ч.
Но няма да го усетиш. Поне в тази твоя версия.
Имам ли семейство?
Никога няма да знаеш.
И нямам избор.
Всеки път, когато се окажеш тук, причината е, че си избрала да се върнеш.
Здравей.
Приятна вечер.
И на теб.
Г-Н СКАУТ
"Драги Марк, днес, докато носеше кашони,
се подхлъзна на слайд от проектор
и получи лека контузия на слепоочието."
БАР И ГРИЛ "ПИП" ВИП КАРТА ЗА ЕДНО ПОСЕЩЕНИЕ
АЗ СЪМ ВИП НА "ПИП"
Съжалявам.
Гледайте си пътя, заледено е.
Съжалявам.
"БЕЪРД КРИЙК"
Тази мушица ще прекара голяма част от краткия си живот...
Знам, г-жо Селвиг, но пак беше от моята страна.
Битовият боклук е утре вечер. Днес е този за рециклиране.
Да, странно е, но така го събират и заради вашите две кофи няма място за...
Здравей.
Забрави ли?
Да. По дяволите.
Няма нищо.
Съжалявам. - Нищо.
Сложи си панталон, чакам те... - С панталон съм.
Това не е панталон.
Щом няма да вечеряме, защо е "вечеря"?
Виж...
Ти всъщност ми го дължиш.
Така ли? - Да.
Помниш ли, че като деца бях далеч по-послушна от теб?
Май съм забравил.
А и годишнината наближава и реших, че може би искаш да си сред хора.
Не.
Разкрасен си. Кога се случи?
На работа. Извиниха ми се.
Слава богу, извинили са се.
Бяха ли прикачили и обяснение?
Няма проблем. Получих подаръчна карта.
Подаръчна карта! Къде ще ходи господинът?
Знам ли, в "Пип".
Много ясно. Приятно прекарване.
Без теб ще е приятно.
Ето го нашия пленник.
Здрасти, Рик. - Стига, казвам се Рикън.
Изглеждате спокоен, сър.
Здравей, миличък. - Здрасти.
Според мен много хора забравят, че животът не е ядене.
От една страна е животът,
това сложно съчетание на съзнание и действие.
А от другата е храната, която е какво?
Какво е? - Гориво.
Калории. Не е същото.
Прав си, Патън. - Съгласна съм.
Обаче...
Прощавайте, Марк и татко имаха шише, на което пишеше "Уискито е живот".
Да. - На една ръка разстояние.
Той беше недиагностициран алкохолик.
Марк, Рикън ни каза, че си бил преподавател по история.
Да.
Любопитна съм какво е мнението ти.
За храната и живота.
Не знам, преподавах основно за Първата световна война.
Добре, ето ти нещо интересно.
Наскоро четох статия
за насилието по време на война в цялата човешка история.
Почна се.
Военно порно е, знам.
Но както и да е, авторът изтъкваше, че хората са я наричали Великата война.
Явно "Първа световна" някак я принизява. - Така ли?
Няма как да са я наричали Първа световна,
защото Втората още не се е била случила.
Естествено. - Много ясно.
Така си е. - Затова ви го доведох.
И покойната му съпруга Джема преподаваше. Руска литература.
Обичам литература. - Нали?
Но сега Марк работи в "Лумън".
Рикън. - Сериозно?
Да, от около две години.
Лекарства ли правиш? - Не.
Мислех, че "Лумън" е по технологиите. - Съществуват от 19. век.
Правели са мехлеми, нали? - Какво ли не правят?
Аз работя в архива.
Знаеш всички мръсни тайни.
Не бих казал.
Работата му е достатъчно поверителна, за да изисква разделяне.
Виж ти.
Колко впечатляващо.
Да, но нека той сам прецени дали да го оповести.
Нали, Рикън? - Боже.
Не... - Господи, Марк.
Извини ме. - Не, няма проблем.
Прощавай. - Според мен е много интересно.
И аз бих се подложила.
Но сигурно постоянно ще мисля за другия човек.
Няма друг човек.
Аз съм си. Аз върша работата.
Само не проумявам интуитивния елемент. Какво е усещането?
Просто е. Разделят спомените
и когато не си на работа, нямаш спомен какво правиш там.
Така ли е, Марк?
Ами... - Значи влизаш в 9 ч.,
става 17 ч. и си тръгваш.
Излизаме поетапно... - Поетапно?
А когато си на работа, не помниш нищо от външния свят.
На практика онази твоя версия е в капан там.
Добре де, не в капан, но... - Но какво?
Не, любопитно ми е какво щеше да кажеш. Не в капан, а какво?
Довърши си мисълта.
Досещаме се какъв е политическият ти уклон.
Вижте, мисля, че пропускаме главното.
А то е, че Марк е взел решение.
Решението му е спорно
в етичен и социален аспект.
В морален и научен също.
Но, Марк, аз те подкрепям.
Безрезервно.
Добре казано. - Благодаря.
Определено. - И аз подкрепям Марк.
Виж ти.
Благодаря. Това е много мило.
В този момент обикновено бих казал нещо от рода на: "Нападайте храната".
Но държа да заявя, че липсата на ядене
ни позволи да се нахраним на едно много по-дълбоко ниво.
Да, така е. Един приятел в Лима не е ял на вечеря от...
Ако ти дам 3000 долара, ще ми простиш ли?
Тъй като детето ти няма вина за тазвечерното извращение,
ще изчакам да се роди, преди да те убия.
Господи. Ето, приятелче.
Благодаря.
Как е добрият доктор психотерапевт със странния мустак?
Значи не ходиш?
Работата ми помогна.
Да.
Гордея се с теб, че прие тази работа.
Мисля, че и тя щеше да се гордее.
Но да забравяш за нея по осем часа на ден,
всъщност не е изцеление.
Искаш ли да преспиш тук?
Не.
Защо?
Къщата ти мирише на бременност.
Не проумявам интуитивния елемент.
Много е забавна, нали?
Оставаш да спиш тук. - Не, няма.
Сам правя спалното бельо.
Големият чаршаф ще ми отнеме време.
Но леглото персон и половина е удобно,
а пижамите са изработени на балтийски ръчен стан,
така че ще спиш добре.
Благодаря. Все пак не разбирам защо леглата са три.
Да. - Колегата на Рикън каза,
че смяната на леглата може да увреди психически детето.
Непоправимо.
Но ако леглата са в стаята още от раждането му,
то ще има свободата да ги израства постепенно.
Да, ясно.
Хората те харесаха тази вечер, Марк.
Хубаво.
Хайде, скъпи.
Готов ли си? Идвай. - Приятни сънища.
Благодаря.
Лека нощ, милорд.
Лека нощ, милейди.
Здравей.
Откога си станал?
От известно време.
Снощи видях някакъв бизнесмен на двора.
Бизнесмен? - Да.
Високопоставен ли?
Сериозно говоря.
В двора ми е имало човек?
Да.
Да му се не види.
Гледаше ме странно, сякаш ме познава.
Да не би натрапникът да ти е внушил, че не си невидим?
Съвсем ясно.
Наблизо има бар, сигурно е бил подпийнал.
В тази връзка, още миришеш на бъчва.
Съжалявам, трябваше да залича спомена за това,
че мама и татко сменяха леглата ми като малък.
Само чакаше да го кажеш.
Г-ЖА СЕЛВИГ
БАР И ГРИЛ "ПИП"
ВИП ЗОНА
Ало.
Вижте, боклука за рециклиране го събраха снощи.
Днес е битовият.
И все слагате вашата кофа от моята страна, така че...
Да, добре.
В момента не мога да говоря, на вечеря съм.
Не, сам.
В бар и грил "Пип".
Извинете...
Затвори. Бързо.
Прощавайте, г-жо Селвиг, донесоха храната.
Е, деца, какво има за вечеря?
Извинявай, не правиш връзката.
Следите ли ме?
Гласът ти е различен тук.
Унил.
Кой сте вие, по дяволите? - Пийти.
Казвам се Пийти. От работата.
Това е неправдоподобно. Всички в отдела ми са...
С разделено съзнание. И аз бях така.
Разделянето на практика е вечно.
Да, не беше лесно да блокирам чипа. Помогнаха ми.
Значи не си харесвал работата?
И вместо да подадеш оплакване... - Не.
Първо пробвах по този начин. Ти също.
Ясно. Добре, значи...
Вече не си разделен.
И сега си мислиш, че те преследват или нещо такова ли?
Да.
Имам предвид Грейнър. Сигурно дебне някъде наоколо.
Грейнър, ясно. Някой, който си познавал, ли е, или...
И двамата го познаваме. Не го харесваме.
Разбирам.
Там нищо не е такова, каквото казват.
Ако нещо ми се случи,
това, което знам, не бива да се изгуби.
Предпочитам да е у приятел.
Значи сме приятели?
За теб съм най-близкият.
За мен си много близък.
ЧЕСТИТ РОЖДЕН ДЕН, ПЛЕМЕННИЦЕ!
Марк, извинявай за картичката.
Грабнах първата, която ми попадна.
Макар че би могъл да си страхотна племенница.
Питахме се какви ли хора сме навън,
как сме избрали да живеем и защо.
Смятах, че само чудовище би затворило човек в онзи офис.
Особено самия себе си.
Но ние не сме чудовища, Марк. Не и истински.
Ако не искаш да научиш какво става там, няма да те насилвам.
Но ако ти е любопитно, отзад на картичката има адрес.
Отиди сам и ще откриеш началото на много дълго обяснение.
"ХАЛФ ЛУП РОУД" 499
Марк, ти ли си?
Здравейте, г-жо Селвиг.
Ужасно ми е неудобно за грешката с боклукчийските кофи.
Няма проблем.
Как беше вечерята?
Добре. Просто съм уморен.
Майка ми беше католичка.
Казваше, че на светците им трябват осем часа, за да благословят спящо дете.
Надявам се, че не ги юркаш.
Ще им отпусна предостатъчно време тази нощ.
Лека нощ, г-жо Селвиг.
Марк.
Ти си добър човек.
Превод на субтитрите Боряна Богданова