Vem är du?
Hallå?
Förlåt, jag gick för fort fram.
Hej, du på bordet.
Jag undrar om du vill svara på en kort enkät.
Vem är det?
Fem frågor.
Jag vet att du är sömnig, men det får dig nog att må tipptopp.
Vem är det som pratar?
Herregud.
Hallå. Öppna dörren!
Vi kan pratas vid så snart som vi gjort enkäten.
Ska vi börja med fråga ett?
Jag svarar inte på din enkät.
Ska vi börja med fråga ett?
Släpp ut mig.
Hallå!
Öppna dörren!
Helvete.
Hallå! Släpp ut mig!
Hördu.
Hallå.
Fem frågor?
Fem frågor.
Vad får jag för det?
Beror på dina svar.
Okej.
Toppen. Då börjar vi.
Till att börja med: Vem är du?
Är det första frågan?
Förnamnet räcker.
Jag…
Det är okej.
Om du inte kan besvara frågan kan du säga "okänt".
Vad är det här?
Okej, okänt.
Fråga två: I vilken delstat eller vilket territorium är du född?
- Vänta. -Delstat eller territorium, tack.
- Jag vet inte. -Okänt.
Fråga tre: Nämn en delstat eller ett amerikanskt territorium.
- Helvete. Jag… -Vilken som helst.
- Jag vet inte. Delaware. Vad pågår? -Delaware.
Fråga fyra: Vad är mr Eagans favoritfrukost?
Jag… Den där är helt befängd.
Eller hur? Okänt. Fråga fem.
Och det här är din sista fråga.
Så vitt du minns, vad är din mors ögonfärg?
Okej, vad hän… Vad händer?
Okänt.
Då har vi okänt, okänt, Delaware, okänt, okänt.
Vad fan har du gjort med mig?
Du fick full pott.
Redo för mr Scout?
Tack.
Gå in bara.
SPLTRNG
Mr Scout.
Hej, Judd.
- Okej, ses ikväll. - Japp, ses snart.
- Du andas dåligt. - Förlåt.
Är du sjuk?
Kanske. Petey snörvlade igår.
Andas du på mig, sliter jag ut ditt struphuvud.
Wow. Det gick direkt till tio.
Jag tror att du skulle bli sjukare av att slita ut mitt bacillfyllda struphuvud.
Nä. Endorfiner.
Bäst att Petey kommer. Jag är snart klar
med Tumwater-filen, och han måste behandla den.
Jag tror han är sjuk.
Behandlar han den inte idag, vet de inget förrän på tisdag.
- Typisk Lumon-skit. - Försiktigt där.
Hej, barn. Vad blir det till middag?
Helvete, Irv. Vi varnade dig.
Om hälsningen? Ni skojade bara.
Nej, vi hatar den. Hur många anledningar kom vi på?
- Åtta. - Åtta anledningar.
Den största är den dolda nedlåtenheten.
Och det är förvirrande. Lagade barnen middag åt dig? Eller…
Hur kass är du som pappa egentligen?
- Ingen Petey? - Vi tror han är sjuk.
Åh nej. Och Dylan som gör klart Tumwater idag.
Ja, och om han inte ser det,
kanske jag inte blir kvartalets raffinerare
och får mitt jävla våffelparty.
Mutter, mutter. Förmånerna här har gått överstyr.
När vi behandlade en fil förr i tiden fick vi ett handslag och kaffegrädde.
Jag köper inte att ni jobbade för grädde.
Det är sant. Och vi var tacksamma för det.
Vad blåst.
Ja, väldigt blåst.
Tänk att jobba hårt utan att få ett barns frukost som tack.
Passa er för Irv idag.
God morgon, makrodataraffineringen.
Hej, mr Milchick.
Mark, ett ord?
MAKRODATARAFFINERING
Senast du träffade ms Cobel var hon i sitt gamla kontor.
Nu är hon i sitt nya.
Ett helt annat kontor.
Vad handlar det här om?
Hon erkänner det inte,
men hon skulle älska en komplimang för kontoret.
Mark? Kom in. Stäng grejen.
Vad fint kontor.
Det är hemskt.
Ja, det gamla var bättre.
Du ser hemsk ut. Du verkar bakis.
Slå dig ner.
Styrelsen gör oss sällskap på distans idag.
Jag har Mark S. här.
Hallå. Ni…
Jag antar att det handlar om att jag är avdelningschef för dagen.
Okej. Tja… Alltså,
jag har tagit över för Petey förr, så det borde inte vara…
Petey jobbar inte här längre.
Ursäkta?
Jag sa att Petey inte jobbar här längre.
Jag beklagar, Mark. Ni var ett av mina favoritkompispar här.
Nån borde ha meddelat det här. Vad hände?
Vi hade gärna berättat, men sekretesspolicyn förbjuder det.
Det vore ett angrepp på Peteys integritet av dig.
Mark, kan du lägga ditt passerkort på mitt skrivbord?
Mark S., härmed tilldelar jag dig friheten att tjäna Kier
som makrodataraffineringens avdelningschef.
Grattis.
Ett handslag finns tillgängligt på begäran.
Tack. Kan jag få ett handslag?
Jag vet att du aldrig har lett träningen, men Irving hjälper dig.
Håll dig bara till flödesschemat och eskalera beroende på dialektik.
Du klarar det.
- Om du behöver några minuter… - Det behövs inte.
Och tack till styrelsen med.
Styrelsen bidrar inte muntligt till detta möte.
Vår sista raffinerare, en kvinna, var…
Carol. Dylans gamla plats.
Var inte ledsen.
Jag är inte det. Det blir bra.
Jag vet att du och Petey var vänner. Han var den enda som gillade din humor.
Det är lugnt. Så jag börjar med enkäten?
Är inte det konstigt?
Det är standard.
Börja med 1A och fortsätt baserat på hennes svar.
Tänk om jag bara pratar med henne?
Hon förtjänar att få informationen i rätt ordning.
Precis som du fick.
LUMON ÅTERVINNER!
"Om lärlingen blir arg och kräver att gå, bläddra till sida 19."
Hon måste begära det tre gånger.
Okej. Ja.
LÄRLINGEN MÅSTE FRÅGA TRE GÅNGER
Bra bild.
Hon verkar snäll.
Okej. Allt klart.
Jag gillar att se er komma in så här.
Börja när ni är redo.
- Allright. - Okej.
LÄRLING: VEM TALAR?
FRÅGA: VEM ÄR DU? STANDARDSVAR: OKÄNT.
Börja.
Vem är du?
Allright.
Vem är du?
- Mark. - Va?
Du skippade inledningen.
Hallå?
Helvete.
Förlåt, jag gick för fort fram.
HEJ, DU PÅ BORDET.
- Där. - Okej.
Hej, du på bordet.
Jag undrar om du vill svara på en kort enkät.
Vem är det?
Fem frågor.
Jag vet att du är sömnig, men det får dig nog att må tipptopp.
Vem är det som pratar?
"Vem pratar?"
VAD ÄR MR EAGANS FAVORITFRUKOST?
Hallå! Öppna dörren!
Mark.
Vi kan pratas vid så snart som vi gjort enkäten.
Ska vi börja med fråga ett?
Jag svarar inte på din enkät.
Ska vi börja med fråga ett?
Släpp ut mig. Hallå!
-Öppna dörren! - Det här var inte meningen.
Hallå!
Hon bryter sig in.
-Släpp ut mig! - Inte då.
Ser du det här?
Jag tittar.
Borde jag hjälpa till?
Nej.
Du fick full pott.
Jag tror att jag vet vad som gick snett.
- Vad? - Det fanns en inledning
som jag borde ha läst innan enkäten
för att inleda frågorna och…
Men tyvärr gick jag rakt på enkäten.
Är jag boskap?
Förlåt?
Odlade ni mig till mat, och är det därför jag tappat minnet?
Tror du att vi producerade en människa, gav dig ett medvetande…
- Jag vet inte. - …gav dig manikyr och…
- Jag vet inte. Jag känner inte dig. - Du är inte boskap. Herregud.
Vad heter jag då?
Helly.
Du heter Helly. Helly R.
Slå dig ner.
Tack för att du tog vår välkomstenkät.
Jag känner att frågorna gjorde dig rädd eller förvirrad.
De goda nyheterna är att du är på en inskolning.
Du har fått anställning på splittringsvåningen vid Lumon Industries.
Vadå för våning?
Du verkar förvirrad över splittringsproceduren.
Innan vi går in på det
ska vi prata om nåt du säkert hört om: balansen mellan arbete och privatliv.
Ponera att du är en gungbräda.
Helvete!
Den är låst från andra sidan!
- Släpp ut mig! - Gud!
Kan du sansa dig? Snälla.
Snälla.
Okej. Jag heter Mark.
Och… Så jag…
För några år sen vaknade jag på det här bordet.
I det här rummet.
Och en röst frågade mig 19 gånger vem jag var.
När jag insåg att jag inte visste
sa jag att jag skulle hitta röstens ägare och döda honom.
Jag vet inte varför jag sa så. Visst, jag var också rädd.
Dödade du rösten?
Nej.
Rösten tillhörde Petey, som blev min bästa vän.
Så det finns ett liv att hämta här, Helly.
Ett liv att hämta?
Du förstår, livet, likt en gungbräda, kräv…
Släpp ut mig för fan!
- Fråga mig igen. - Va?
Du har bett om att få gå två gånger. Fråga igen.
- Mark. - Ja?
Jag vill lämna byggnaden nu.
Jag förstår att du känner att det här inte funkar.
Jag är besviken, men tänker inte hålla dig nånstans där du inte trivs.
Så det är dags för dig att gå.
Irv.
Avdelningarna är ganska rymliga, men de blir fulla en dag.
De planerar att expandera.
Och jag är en del av det?
Nej. Du ersätter nån.
Vem?
Varför säger du det med sånt förakt?
Trappan är runt hörnet.
Följer du inte med?
Jag får inte se på.
Ursäkta?
När du väl går så…
Jag får inte se dig gå.
Självklart inte.
SPLITTRINGSTRÖSKEL BEGRÄNSAT TILLTRÄDE
Vad fan?
- Är jag död? - Nej.
- Det här är inte helvetet eller nåt? - Nej.
Varför får jag inte gå då?
Du gjorde ju just det. Till trappan i alla fall.
Du gick, men du kom tillbaka.
- Nej. - Jo.
Kom.
Kontorsutrustning som vapen första dagen.
Du lär bli underhållande.
Du, jag förstår.
Jag har också velat puckla på Mark, men jag är hans arbetsgivare.
Och han är din avdelningschef.
Så vi båda måste vara starka.
Lyckligtvis har du bara en del kvar av inskolningen,
som Mark inte kan förstöra.
Varför inte?
För att det är en video.
Välkommen till Lumon, Helly.
Sätt dig.
Är du arg på mig?
För inkompetensen eller olydnaden?
- Tja… - Ja!
Min mamma var ateist.
Hon sa att det fanns goda och dåliga nyheter om helvetet.
Den goda nyheten är att helvetet bara är en skapelse av människans morbida fantasi.
Den dåliga nyheten är
att det människor kan fantisera ihop kan de vanligtvis skapa.
Jag vet inte vad det betyder.
En avdelning som din är antingen lysande eller usel.
Vet du vad som gör skillnaden?
Människorna.
Slå dig ner.
"HELLY R." – VÄLKOMMEN
Okej, varsågod och sitt.
Jag heter Helly R.
Jag gör den här videon cirka två timmar innan den visas för mig.
Jag har av egen fri vilja valt att genomgå ingreppet
som i dagligt tal kallas splittring.
Jag samtycker att min perceptuella kronologi delas med hjälp av kirurgi,
vilket separerar mina minnen mellan mitt arbetsliv och privatliv.
Jag bekräftar att
åtkomsten till mina minnen kommer att vara rumsligt bestämda.
Jag kommer inte att komma åt utomstående minnen
under min tid på Lumons splittringsvåning
eller behålla arbetsminnen efter min avfärd.
Jag är medveten om att denna förändring är omfattande och permanent.
Jag säger detta fritt.
Okej, vi är klara.
Okej.
Sätt igång.
Så jag får aldrig gå?
Du går kl 17.
Eller ja, vi får inte gå samtidigt, så 17.15.
Men det kommer inte att kännas så. Inte för den här versionen av dig.
Har jag familj?
Det får du aldrig veta.
Och jag har inget val.
Varje gång du är här är det för att du har valt att återvända.
Hej.
Hej då.
"Kära Mark. Du bar på några lådor idag
då du halkade på en OH-bild och slog tinningen."
VIP-KORT
ENGÅNGSÅTKOMST TILL PIP'S VIP-SEKTION.
JAG ÄR VIP PÅ PIP'S
Hallå!
Förlåt.
Håll ögonen på den hala vägen.
Förlåt.
Detta knott tillbringar en stor del av sitt korta liv…
Jag vet, mrs Selvig, men den var på min plats igen.
Soporna töms imorgon. Ikväll är det återvinningen.
Ja, det är konstigt, men det är så de gör.
Och med båda dina finns det inte plats för…
- Hej. - Hej.
Har du glömt det?
Just det. Fan också.
Det är lugnt.
- Förlåt. - Det är okej.
- Vill du ta på dig byxor, så… - Jag har byxor på mig.
Det där är inte byxor.
Hur är det middag om vi inte äter middag?
- Okej. - Alltså…
Du är skyldig mig det här.
- Är jag? - Japp.
Minns du när vi var små och jag var ett mycket bättre syskon?
Jag måste ha glömt det.
Och årsdagen närmar sig, så jag tänkte att du kanske ville vara runt folk.
Nä.
Snyggt. Hur fick du det?
- Nåt from jobbet. De bad om ursäkt. - Bad de om ursäkt? Tack och lov.
Fick du nån förklaring också?
Det är lugnt. Jag fick ett presentkort.
Ett presentkort. Vart då?
- Jag vet inte. Pip's. - Förstås. Nå, ha så kul.
Jag ska. Utan dig.
Där är vår fånge.
- Hej, Rick. - Kom igen, kalla mig Ricken.
- Du ser fridfull ut. - Det vet du.
- Okej. - Hej, älskling.
Hej.
Det många inte förstår är att livet inte är mat.
- Visst. - Det finns livet,
denna komplexa medvetenhet och aktivitet.
Sen finns det mat, som är vadå?
- Ja, vad är det? - Bränsle.
Kalorier. Det är inte samma sak.
- Helt rätt, Patton. - Håller med.
Men om jag…
Förlåt, Mark och min pappa hade en plunta som det stod "whiskey är livet" på.
- Sant. - Den var för enkel.
Stämmer. Han var en feldiagnostiserad alkis.
Mark. Ricken berättade för mig och Rebeck att du var historieprofessor.
Ja.
Så jag undrar hur du ser på det.
Maten kontra livet.
Jag är osäker. Jag föreläste mest om första världskriget.
Okej. Jag har en åt dig.
Jag läste nyss en artikel
om jämförbara nivåer av våld och krig genom historien.
Nördvarning.
Krigsporr, jag vet.
Hur som helst sa han att folk faktiskt kallade det för det stora kriget.
Tydligen var det fel att kalla det första världskriget.
Är det så?
Tja, alltså, ingen hade kallat det första världskriget,
då det andra världskriget inte hade hänt än.
- Wow. - Förstås.
- Helt rätt. - Hallå.
Så sant.
Det är därför vi har med honom.
Marks framlidna fru Gemma var också lärare. Rysk litteratur.
- Jag älskar litteratur. - Visst?
Men Mark jobbar för Lumon nu.
- Ricken. - Verkligen?
Ja. I runt två år.
- Skapar du medicinen? - Nej.
Jag trodde Lumon sysslade mer med teknik.
- De började på 1800-talet. - Jaså?
Hudsalvor, va?
Vad gör de inte?
Fast jag är i företagsarkiven, så…
Så du vet alla smutsiga hemligheter.
- Inte direkt. - Nej.
Marks jobb är så känsligt att det kräver ett splittringsingrepp.
Wow.
Det är något det.
Jag tror också att det är upp till honom att berätta det.
- Eller hur, Ricken? - Gud.
- Nej, nej. - Gud, Mark.
- Förlåt. - Jag bryr mig inte.
- Jag är ledsen. - Jag tycker det är fascinerande.
Jag önskar att jag kunde göra det. Men jag skulle alltid tänka på den andra.
Tja, det finns ingen annan.
Det är jag. Jag gör jobbet.
Jag förstår bara inte det inre. Hur känns det?
Det är enkelt. Ens minnen klyvs.
När du inte jobbar så vet du inte vad du gör där.
Stämmer det, Mark?
- Tja, det… - Så du går in kl 9,
och sen är den plötsligt 17 och du går hem?
- Vi går en åt gången, så… - En åt gången?
Och när du är på jobbet kommer du inte åt yttre minnen.
Med andra ord är den versionen av dig fången där.
Nå…
- Alltså, inte fången, men… - Men vad?
Nej, nej. Jag är nyfiken. Vad tänkte du säga? Inte fången, men?
Vad tänkte du säga?
Jag tror att vi vet er ståndpunkt här.
- Okej, jag tror att vi missar poängen. - Ja.
Poängen är att Mark fattade ett beslut.
Och det beslutet var kontroversiellt. Etiskt och socialt sett.
Moraliskt. Vetenskapligt.
Men Mark, du har mitt stöd, utan förbehåll.
- Bra sagt. - Tack.
- Absolut. - Mark har mitt stöd.
Wow.
Tack. Det var snällt sagt.
Nå, vid det här laget brukar jag säga nåt i stil med: "Ät upp."
Men jag tror att bristen på mat
gav oss aptit på nåt mycket djupare.
- Ja. Absolut. - Visst?
Min vän i Lima har inte haft en matbaserad bjudning på…
Om jag ger dig 3 000 dollar, förlåter du mig då?
Eftersom ditt barn inte är skyldigt till kvällens övergrepp,
tänker jag vänta tills efter födseln med att mörda dig.
Herregud. Varsågod, vännen.
Tack.
Hur går det med terapidoktorn med den konstiga mustaschen?
Du går inte dit.
Jobbgrejen har hjälpt.
Ja.
Jag är stolt över dig för att du tog jobbet.
Det hade nog hon också blivit. Jag vet det.
Det känns bara som att glömma henne åtta timmar om dagen
inte är samma sak som att läkas.
Vill du slagga här när du ändå är här?
Nej.
Hur så?
Ditt hus luktar graviditet.
Ja, jag förstår bara inte det inre.
Hon var kul, va?
- Du sover här inatt. - Glöm det.
Jag gör alla lakan själv,
så jag är inte klar med det stora på länge.
Men sängen är bekväm,
och pyjamasen gjordes med en baltisk handvävstol,
så du borde sova gott.
Tack. Jag fattar fortfarande inte varför ni har tre sängar.
- Precis. - Rickens kollega sa
att barnet kan skadas när det växer om man byter säng.
Permanent.
Men om man ger barnet alla sängar vid födseln,
låter man det utvecklas i egen takt.
Okej. Visst.
Så.
Jag tror att folk gillade att du kom.
Bra.
Okej, älskling.
- Redo? - Ja.
- Då går vi. - Sov gott.
Tack.
God natt, min kung.
God natt, min drottning.
Hej.
Vaken länge?
Ett tag.
Det stod en affärsman på gården inatt.
- En affärsman? - Ja.
Lägre eller högre befattning?
Jag menar allvar.
Stod det seriöst en karl på gården?
Ja.
Herrejävlar.
Han tittade konstigt på mig. Som om han kände mig.
Fick min inkräktare dig att känna dig sedd?
Jättesedd.
Det var nog bara ett fyllo från baren.
Apropå det luktar du som en spritfabrik.
Förlåt. Jag behövde bara dränka minnet av
när mamma och pappa bytte min säng när vi var små.
Den har du ruvat på länge.
SAMTAL FRÅN MRS SELVIG
VIP-OMRÅDET
Hallå.
Okej. Återvinningen var igår, mrs Selvig.
Ikväll är det soporna.
Och du sätter alltid din soptunna på min sida. Så…
Ja. Okej.
Jag kan inte prata nu. Jag är ute på middag. Men…
Nej, ensam.
Pip's bar and grille.
Ursäkta mig.
Lägg på. Fort.
Du får ursäkta mig, mrs Selvig. Min mat är här.
Hej, barn. Vad blir det till middag?
Förlåt. Du förstår inte anspelningen.
Följer du efter mig?
Din röst är annorlunda här.
Värre.
- Okej, vem fan är du? - Petey.
Jag heter Petey. Från jobbet.
Det är inte möjligt. Alla på min avdelning är…
Splittrade. Jag var det.
Okej. Men splittring är ganska permanent.
Ja. Det var inte lätt att förbigå implantatet. Jag fick hjälp.
Så vadå, var du missnöjd med jobbet?
- Och istället för att klaga så… - Nej.
Jag testade det först. Det gjorde du med.
Visst. Okej. Så…
Du är osplittrad.
Och vadå, nu tror du att de jagar dig eller nåt?
Ja.
"De" är Graner, som säkert är här utanför nu.
Graner. Okej. Är det nån du känner eller…
Vi båda känner honom. Vi gillar inte honom.
Okej.
Inget där är som de säger.
Om nåt händer mig,
måste sakerna jag vet förbli kända.
Helst av en vän.
Så vi är vänner?
Jag är din bästa vän.
Du är en väldigt god vän.
HA DEN ÄRAN, SYSTERDOTTER!
Mark, förlåt för kortet.
Jag måste ta nåt. Jag vet att det är opassande.
Fast du vore nog en sjuhelvetes systerdotter.
Vi brukade undra hurdana vi var utanför,
vilka val vi gjorde och varför.
Jag brukade tro att det krävdes ett monster
för att sätta nån på en plats som det kontoret.
I synnerhet om man gjorde det självmant.
Men vi är inte monster, Mark. Inte riktiga monster.
Om du inte vill veta vad som pågår, tänker jag inte tvinga det på dig.
Men om du vill det, finns det en adress på baksidan av kortet.
Gå själv, så hittar du början på ett väldigt långt svar.
Mark, är det du?
Hej, mrs Selvig.
Gud vad pinsamt att jag blandade ihop soptunnorna.
Det är inga problem.
Hur var middagen?
Bra. Jag är bara lite trött.
Min mor var katolik.
Hon brukade säg att det tar helgonen åtta timmar att välsigna ett sovande barn.
Hoppas att du inte stressar dem.
Nå, jag ska ge dem ordentligt med tid inatt.
God natt, mrs Selvig.
Mark.
Du är en god människa.
Undertexter: Borgir Ahlström