Ki maga?
Halló?
Bocsánat, kicsit előreszaladtam.
Üdvözlöm önt, az asztalon.
Ha nincs ellenére, kitöltünk egy rövid kérdőívet.
Ki beszél?
Öt kérdés.
Nézze, tudom, hogy álmos,
de lefogadom, hogy ettől majd helyrerázódik.
Ki beszél?
Jó ég.
Hé! Nyissák ki!
Örömmel beszélgetek önnel a kérdőív után.
Feltehetem az első kérdést?
Nem felelek a kérdéseire.
Feltehetem az első kérdést?
Engedjenek ki innen.
Hé!
Nyissák ki!
Baszki.
Hé! Engedjenek ki!
Hé.
Üdv.
Öt kérdés?
Öt kérdés.
Mit kapok a végén?
Az a válaszaitól függ.
Rendben.
Remek. Vágjunk bele.
Kezdjük azzal, hogy ki maga.
Ez az első kérdés?
Elég a vezetéknév.
Én nem…
Semmi gond.
Ha nem tud felelni a kérdésre, mondja bátran, hogy „nem ismert”.
Mi ez az egész?
Rendben, nem ismert.
Második kérdés: melyik amerikai államban vagy tartományban született?
- Várjon. - Melyik államban vagy tartományban?
- Nem tudom. - Nem ismert.
Harmadik kérdés: nevezze meg bármely amerikai államot vagy tartományt.
- Baszki. Én… - Amelyik eszébe jut.
- Nem tudom. Delaware. Mi ez az egész? - Delaware.
Negyedik kérdés: mi Mr. Eagan kedvenc reggelije?
Én nem… Ennek nincs értelme.
Igazán? Nem ismert. Ötödik kérdés.
És emlékeztetném, hogy ez az utolsó kérdés.
Idézze fel legjobb tudása szerint, milyen színű, vagy színű volt az édesanyja szeme.
Na jó, mi… Mi történik itt?
Nem ismert.
Tehát nem ismert, nem ismert, Delaware, nem ismert, nem ismert.
Mi a fenét tettek velem?
Ez tökéletes eredmény.
Különválás
KLNVLSZ BELÉPŐ
Fogadja Mr. Scoutot?
Köszönöm.
Menjen.
KLNVLSZ BELÉPÉS
Mr. Scout.
Üdv, Judd.
- Jól van, viszlát este. - Igen, a viszontlátásra.
- Szar a légzésed. - Bocs.
Beteg vagy?
Lehet. Petey szipogott tegnap.
Ha rám lehelsz, kitépem a gigádat.
Hűha. Rögtön felnyomtad tízesre.
Szerintem a bacilusos gigám kitépésétől betegebb lennél, mintha csak rád lehelnék.
Nem. Az endorfin.
Jobb, ha Petey nem lóg egész nap, mert zéró másodperc múlva
végzek a Tumwater fájllal, és neki kell feldolgoznia.
Azt hiszem, kidőlt.
Ha ma nem dolgozza fel, akkor jövő keddig nem fogják tudni.
- Tipikus Lumon-baromság. - Vigyázz, öreg.
Sziasztok, kölykök. Mi a vacsi?
Szentségit, Irv. Figyelmeztettünk.
A köszönésről? Vicceltetek.
Nem, őszintén rühelljük. Hány okot szedtünk össze?
- Nyolcat. - Nyolc okot.
Ezek közül is a fő a látens lekezelés.
És zavaros is. A kölykök csinálnak neked vacsit ebben a leosztásban? Vagy…
Ja. Milyen szar apa vagy már?
- Petey nincs? - Szerintünk beteg.
Jaj, ne. És Dylan ma végez a Tumwaterrel.
Ja, és ha nem látja, hogy végeztem, lecsúszhatok a negyedév finomítója címről,
és bukom a francos gofripartimat.
Zsörti-mörti. Ezek a jutalmak úgy elfajultak.
Anno ha feldolgoztunk egy fájlt, kaptunk egy kézfogást és egy teli tejszínadagolót.
Még mindig nem hiszem, hogy tejszínnel ösztökéltek.
Pedig de. És anno hálásak is voltunk érte.
Ez gyász, haver.
Ja, kurvára gyász.
Egynapi becsületes munkáért nem kapni jutalmul gyerekreggelit.
Irv ma nagyon harap.
Jó reggelt, Makróadat-finomítás.
Üdv, Mr. Milchick.
Mark, ráér egy szóra?
MAKRÓADAT-FINOMÍTÁS
Utoljára a régi irodájában találkozott Ms. Cobellel.
Most az új irodájában van.
Ez egy teljesen más iroda.
Miről van szó?
Ő sosem mondaná, de tudom, hogy egy bók az új irodájáról bearanyozná a napját.
ADMINISZTRÁCIÓ
Mark? Jöjjön. Csukja be az ajtót.
Szép iroda.
Förtelmes.
Igen, a régi jobb volt.
Szörnyen néz ki. Mint aki másnapos.
Foglaljon helyet.
A Bizottság a távolból csatlakozik hozzánk.
Itt van Mark S. az íróasztalomnál.
Üdv. Önök…
Gondolom, arról van szó, hogy ma én legyek az osztályvezető.
Oké. Nos… Szóval,
helyettesítettem már Petey-t korábban is, úgyhogy nem nagy cucc.
Petey már nincs a cégnél.
Parancsol?
Mondom, Petey már nincs a cégnél.
Sajnálom, Mark. A maguké volt az egyik kedvenc irodai barátságom.
Kellett volna erről valamiféle értesítés. Mi történt?
Szeretnénk elmondani,
de sajnos a titoktartási politikánk tiltja.
Segédkeznénk abban, hogy ön megsértse Petey magánszféráját.
Mark, letenné a belépőkártyáját az asztalomra?
Mark S., ezennel felruházom azzal a joggal, hogy Kiert
osztályvezetői szerepbe előléptetve szolgálja a Makróadat-finomításnál.
Gratulálok.
Ó, kérésre kézfogás is jár önnek.
Köszönöm. Kaphatok egy kézfogást?
Tudom, hogy még nem vezényelt le tréninget, de Irving ott lesz maga mögött.
Tartsa magát a folyamatábrához, és a társalgás függvényében erősítsen.
Menni fog.
- Ha kell pár perc, hogy… - Köszönöm. Nem kell.
És köszönöm a Bizottságnak is.
A Bizottság ezen a megbeszélésen nem működik közre… hangban.
- Az utolsó finomítónk, aki nő volt… - Carol. Dylan régi posztján.
Ne búsulj.
Jól vagyok. Jól megleszünk.
Tudom, hogy közel álltál Petey-hez.
Ő volt az egyetlen, aki értékelte a humorodat.
Minden rendben. Akkor kezdjem simán a beviteli kérdőívvel?
Nem fura ez kicsit?
Ez a rutineljárás.
Kezdje az 1A-val, és folytassa soronként, a válaszai alapján.
És mi van, ha csak beszélek vele?
Megérdemli, hogy a megfelelő sorrendben kapja az információkat.
Ahogy maga is kapta.
A LUMON ÚJRAHASZNOSÍT!
„Ha a gyakornok nyugtalan lesz, és távozni akar, ugorjon a 19. oldalra.”
Háromszor kell kérnie, és akkor ki kell engedned.
Értem. Igen.
HÁROMSZOR KELL KÉRNIE, HOGY ENGEDJÉK KI
A kép jó.
Szimpatikus.
Jól van. Minden kész.
Szeretem nézni magukat, amikor így bejönnek.
Kezdjék el, ha készen állnak.
- Jól van. - Oké.
GYAKORNOK: KI BESZÉL?
KÉRDÉS Q-001: KI MAGA? STANDARD VÁLASZ: NEM ISMERT.
Tessék.
Ki maga?
Jól van.
Ki maga?
- Mark. - Mi az?
Átugrottad a bevezetőt.
Halló?
Basszus!
Bocsánat, kicsit előreszaladtam.
ÜDVÖZLÖM ÖNT, AZ ASZTALON.
- Az az. - Oké.
Üdvözlöm önt, az asztalon.
Ha nincs ellenére, kitöltünk egy rövid kérdőívet.
Ki beszél?
Öt kérdés.
Nézze, tudom, hogy álmos, de lefogadom, hogy ettől majd helyrerázódik.
Ki beszél?
„Ki beszél?”
MI MR. EAGAN KEDVENC REGGELIJE?
Hé! Nyissák ki!
Mark.
Örömmel beszélgetek önnel a kérdőív után.
Feltehetem az első kérdést?
Nem felelek a kérdéseire.
Feltehetem az első kérdést?
Engedjenek ki. Hé!
- Nyissák ki! - Nem kéne ezt csinálnia.
Hé!
Be fog törni ide.
- Engedjenek ki! - Nem fog.
Látja ezt?
Figyelem.
Segítsek?
Ne segítsen.
Ez tökéletes eredmény.
Nos, azt hiszem, tudom, miért nem tudtunk kapcsolatot teremteni.
- Mi? - Nos, volt egy bevezető,
amit fel kellett volna olvasnom a kérdőív előtt,
az vezetett volna a kérdésekhez, és…
De sajnos ezt átugrottam, és rögtön a kérdőívvel kezdtem.
Haszonállat vagyok?
Hogyan?
Mármint élelemnek tenyésztettek, ezért nincsenek emlékeim?
Azt hiszi, kitenyésztettünk egy kifejlett embert, tudatot adtunk magának…
- Nem tudom. - …kifestettük a körmét…
Nem tudom. Nem ismerem magát.
Nem, maga nem haszonállat. Teremtőm.
Akkor mi a nevem?
Helly.
A maga neve Helly. Helly R.
Kérem.
Köszönöm, hogy megválaszolja a kérdőívet.
Úgy érzem, a kérdések félelmet, dezorientációt idéztek elő magában.
Nos, a jó hír az, hogy ez itt egy orientáció.
Tudja, magát felvették egy állásba
a Lumon Industries különválasztott szintjére.
Milyen szintre?
Megértem, hogy nem érti a különválasztási procedúrát.
Mielőtt belevetnénk magunkat,
beszéljünk olyasmiről, amiről biztos hallott, a munka-magánélet egyensúlyról.
Képzelje el magát libikókaként.
Baszki!
Az kintről van bezárva!
- Engedjenek ki! - Úristen!
Csak adjon egy percet. Kérem.
Kérem.
Na jó, a nevem Mark.
És… Szóval…
Tudja, pár éve én is ezen az asztalon ébredtem.
Ebben a szobában.
És egy test nélküli hang 19-szer megkérdezte, hogy ki vagyok.
És mikor rájöttem, hogy nem tudok felelni,
azt mondtam a hangnak, hogy megtalálom és megölöm.
Nem tudom, miért mondtam ezt. Én is féltem.
Megölte a hangot?
Nem.
Nem, azt a hangot Petey-nek hívták, és ő lett a legjobb barátom.
Szóval, nézze, itt nagyon élhető élete lehet, Helly.
Élhető életem?
Nos, tudja, az élethez, mint a libikókához is, kell…
Engedjen ki innen a faszba!
- Kérje újra. - Mi?
Kétszer kért, hogy engedjem el. Kérje még egyszer.
- Mark. - Igen?
Szeretném most elhagyni az épületet.
Megértem, hogy úgy érzi, nem kedvére való itt a Lumonnál lennie.
Noha csalódással tölt el, nem akarom olyan helyen tartani önt, ahol nem boldog.
Úgyhogy most kiengedjük innen.
Irv.
Az osztályok eléggé szét vannak szórva, de egy nap majd betelnek a helyek.
Tervben van egy terjeszkedés.
És én ennek vagyok a része?
Nem. Maga helyettesítő.
Kit helyettesítenék?
Miért mondja ezt ilyen utálkozva?
Itt a lépcső. A sarkon túl.
Maga nem jön velem?
Én nem láthatom.
Hogyan?
Ha egyszer elmegy, akkor…
Nem nézhetem, ahogy elmegy.
Persze, hogy nem.
KLNVLSZ ÁTJÁRÓ KORLÁTOZOTT BELÉPÉS
Mi a pokol?
- Meghaltam? - Nem.
- Ez a pokol, vagy ilyesmi? - Nem.
Akkor mi a szarért nem tudok elmenni?
De elment, az imént. Legalábbis ki a lépcsőházba.
Elment, de visszajött.
- Nem jöttem. - De igen.
Jöjjön.
Fegyvernek használta az irodai berendezést az első napján.
Igazi mókamester.
Nézze, én együttérzek.
Magam is el akartam püfölni Markot, de én az alkalmazója vagyok.
Ő pedig a maga osztályvezetője.
Úgyhogy erősnek kell lennünk.
A jó hír az, hogy már csak egy rész van hátra az orientációjából,
amit Mark biztos nem tud elszúrni.
Hogyhogy?
Mert ez egy videó.
Köszöntöm a Lumonnál, Helly.
Foglaljon helyet.
Haragszik rám?
Az alkalmatlanságáért vagy az engedetlenségéért?
- Hát… - Igen!
Tudja, az anyám ateista volt.
Mindig azt mondta, a pokolban van jó is, és rossz is.
A jó az,
hogy a pokol csupán a morbid emberi képzelet szüleménye.
A rossz az,
hogy amit az emberek el tudnak képzelni, azt általában meg is tudják alkotni.
Nem tudom, ez mit jelent.
Egy olyan osztály, mint a magáé, mehet jól és rosszul.
Tudja, hogy ez min múlik?
Az embereken.
Leülhet.
„HELLY R.” KÖSZÖNTJÜK
Jól van. Tessék, foglaljon helyet.
A nevem Helly R.
Ezt a videót durván
két órával azelőtt készítem, hogy megmutatják… nekem.
Önszántamból döntöttem úgy, hogy alávetem magam az eljárásnak,
mely különválasztásként közismert.
Hozzájárulok, hogy a perceptuális kronológiáimat sebészileg szétválasszák,
így elkülönítve a munkahelyi és a magánéleti emlékeimet.
Tudomásul veszem, hogy ezentúl
az emlékeimhez való hozzáférésem térben megszabott lesz.
Nem leszek képes felidézni a külső emlékeimet,
míg a Lumon különválasztott pinceszintjén vagyok,
sem munkahelyi emlékeimet a felszínen.
A tudatában vagyok annak, hogy ez a módosítás
mindenre kiterjedő és visszafordíthatatlan.
Szabad akaratomból nyilatkoztam.
Jól van, végeztünk.
Jól van.
Mehet.
Sosem megyek el innen?
Délután ötkor elmegy.
Igazából szakaszosan engednek ki minket, úgyhogy negyed hatkor.
De nem fogja úgy érezni. Legalábbis ez a verziója nem.
Van családom?
Sose lehet tudni.
És nincs más választásom.
Nos, mindig, amikor itt találja magát, az azért van, mert úgy döntött, visszajön.
Üdvözlöm.
Jó éjt.
„Kedves Mark! Mikor dobozokat cipelt be ma egy szobába,
megcsúszott egy írásvetítő-fólián,
és apró ütés érte a homlokát.”
PIP’S BÁR ÉS GRILL VIP-BELÉPŐ
AZ AJÁNDÉKKÁRTYA EGYSZERI BELÉPÉSRE JOGOSÍT A VIP-RÉSZLEGBE.
PIP’S VIP VAGYOK
Hé!
Bocsánat.
Esetleg a jeges utat figyelje.
Bocsánat.
BAIRD CREEK LAKÓHÁZAK
Ez a szúnyog a három és hét nap közötti élettartamának nagy…
Nem, tudom, Mrs. Selvig. Csak megint az én részemen volt.
Igen, de a szemétszállító holnap jön. Ma a szelektívet viszik.
Igen, tényleg fura, de így csinálják.
És az ön két kukájával nincs hely az…
- Szia. - Szia.
Elfelejtetted?
Ó, igen. Basszus.
Semmi baj.
- Bocs. - Semmi baj.
- Felveszel egy nadrágot, és én… - Van rajtam.
…kint várlak… Ez nem nadrág.
Szóval ha nincs vacsora, akkor ez hogy vacsora?
- Na jó. - Hogy…
Te tartozol nekem ezzel.
- Tényleg? - Igen.
Emlékszel, hogy gyerekkorunkban sokkal jobb testvér voltam, mint te?
Biztos kiment a fejemből.
Azt is tudom, hogy közeleg az évforduló,
gondoltam, szeretnél emberek közelében lenni.
Nem.
Ez szép. Mikor szerezted?
A melóban volt valami, és bocsánatot kértek.
Bocsánatot kértek. Hál’ istennek.
Magyarázatot is tűztek a bocsánatkérés mellé?
Nem gond. Kaptam egy ajándékkártyát.
Ó, kaptál ajándékkártyát. Hová megy az úr?
Nem tudom. A Pip’sbe.
Hát persze, a Pip’s. Mulass jól.
Fogok is, nélküled.
Itt a mi foglyunk.
- Szia, Rick. - Ricken. Ne már, Ricken vagyok.
- Uram, megbékélt, úgy tűnik. - Tudod.
- Oké. - Szia, bébi.
Szia.
Nem, szerintem sokan átsiklanak afelett, hogy az élet nem az étel.
- Igaz. - Itt az élet,
az érzéseknek és tevékenységeknek ez a komplex elegye.
És ott az étel, ami micsoda?
- Igen, mi az? - Üzemanyag.
Kalória. Az nem ugyanaz.
- Pontosan, Patton. - Teljesen egyetértek.
Bár ha…
Bocs, Markkal az apánknak a „whisky az élet” volt a flaskájára vésve.
- Igaz. - Nagyon adta magát.
Így volt. Félrediagnosztizált alkoholista volt.
Na, Mark, Ricken mesélte Rebecknek és nekem, hogy történelemtanár voltál.
Igen.
Szóval érdekelne a véleményed minderről.
Étel kontra élet.
Nem is tudom. Főképp az első világháborúról tanítottam.
Oké. Akkor ez neked való.
Pont most olvastam egy eszmefuttatást
az erőszak és a hadviselés szintjeinek összevetéséről a történelem folyamán.
Kockariadó.
Háborúpornó, tudom.
De a cikkben azt írták, hogy az emberek Nagy Háborúnak hívták ezt a háborút.
Úgy tűnik, balfogás lett volna első világháborúnak hívni.
Csakugyan?
Hát, tudjátok, senki sem hívta volna első világháborúnak,
mert a második világháború még nem történt meg.
- Hűha. - Persze.
- Teljesen igaz. - Naná.
Nagyon igaz.
Ezért hoztuk el ezt a fickót.
Mark néhai felesége, Gemma is tanár volt. Orosz irodalom.
- Imádom az irodalmat. - Ugye?
De Mark most már lumonos.
- Ricken. - Tényleg?
Igen. Kábé két éve.
- Te tervezed a gyógyszereket? - Nem.
Azt hittem, a Lumon inkább technológai cég.
- Az 1800-as években kezdték. - Tényleg?
Gyógykenőcsökkel, ugye?
Mit nem gyártanak?
Igen, de én a céges archívum részlegen vagyok, úgyhogy…
Szóval tudod a mocskos titkokat.
- Nem igazán. - Nem.
Mark munkája olyan érzékeny, hogy különválasztási eljárást igényel.
Nahát.
Az már valami, nem?
Igen. Valamint olyasvalami, amiről ő dönti el, elmondja-e, vagy sem.
- Igaz, Ricken? - Ó, te jó ég.
- Nem. Nem. - Jó ég, Mark.
- Kérlek, bocsáss meg. - Nem baj. Nem izgat.
- Bocsánatot kérek. - Nem, szerintem ez lenyűgöző.
Bár én is csinálhatnám ezt.
Csak, tudjátok, mindig azon járna az eszem… A másikon.
Hát… nincs másik.
Én vagyok az. Végzem a munkám.
Csak nem tudom megragadni a zsigeri részét. Milyen érzés?
Hát, egyszerű. Az ember emlékeit kettéválasztják,
így amikor nem dolgozol, nem tudod felidézni, mit csinálsz ott.
Jól értem, Mark?
- Hát… - Szóval besétálsz kilenckor,
aztán hirtelen öt óra lesz, és távozol?
- Hát, szakaszolnak minket kicsit… - Szakaszolnak?
És fordítva is, a munkában nem férsz hozzá a kinti emlékeidhez.
Szóval valójában az a verziód ott foglyul esett.
Hát…
- Vagyis nem esett foglyul, hanem… - Hanem?
Nem, érdekel, mit akartál mondani. Nem esett foglyul, hanem?
Mit mondtál?
Akkor nyilván sejtjük az álláspontodat a kongresszusi történésekről.
Na jó, lehet, hogy nem látjuk
- a lényeget. - Igen.
A lényeg, hogy Mark hozott egy döntést.
És ez a döntés ellentmondásos volt,
etikailag és társadalmilag.
Morálisan. Tudományosan.
De, Mark, én mögötted állok,
fenntartás nélkül.
- Szépen mondtad. - Köszönöm.
- Így van. - Én is teljesen Mark mögött állok.
Hű.
Köszönöm. Ez nagyon aranyos.
Nos, ez az a pont, amikor rendesen
azt mondanám, hogy: „Lássatok hozzá.”
De azt kell mondjam, hogy az étel hiánya
ezt már lehetővé tette számunkra egy sokkal mélyebb szinten.
- Igen. Abszolút. - Igaz?
Mondom, a limai barátom nem tart ételalapú vacsorát már…
Ha adok 3000 dollárt, megbocsátasz?
Nos, mivel a gyermeked ártatlan a ma esti atrocitásokban,
megvárom, míg megszületik, utána öllek meg.
Te jó ég. Tessék, tesó.
Köszönöm.
Hé, hogy van a jó pszichodoki a fura kis bajszával?
Nem mész el hozzá?
Hát, a munka segített.
Igen.
Büszke vagyok rád, hogy elvállaltad. Komolyan.
És ő is büszke lenne. Tudom, hogy az lenne.
Csak úgy érzem, az, hogy napi nyolc órára elfelejted őt,
az nem azonos a gyógyulással.
Akarsz itt aludni, ha már itt vagy?
Nem.
Miért?
Terhességszagú a házad.
Ja, csak nem tudom megragadni a zsigeri részét.
Vicces egy csaj, nem?
- Tutira itt alszol ma este. - Nem, dehogy.
Magam készítem a lepedőket,
szóval a nagyot még nem fejezem be egy darabig.
De a dupla ágy kényelmes,
és a pizsama egy balti szövőszéken készült,
úgyhogy jól fogsz aludni.
Kösz. Még mindig nem értem a három ágyat.
- Igen. - Ricken kollégája azt mondta,
hogyha a növekedése közben kicseréljük az ágyat, a gyerek sérülhet.
Helyrehozhatatlanul.
De ha születésekor ellátod a gyereket az összes ágyával,
akkor hagyod, hogy a saját tempójában fejlődve járja végig a szobát.
Értem. Aha.
Igen.
Azt hiszem, a többiek élvezték a társaságodat.
Jó.
Jól van, drágám.
- Kész vagy, drágám? - Igen.
- Menjünk. - Szép álmokat.
Kösz.
Jó éjt, milord.
Jó éjt, milady.
Szia.
Mióta vagy fent?
Egy ideje.
Volt egy üzletember a kertben az éjjel.
- Üzletember? - Igen.
Pályakezdő vagy vezető szintű?
Komolyan.
Komolyan volt egy pasas a kertemben az éjjel?
Igen.
Beszarás.
Olyan furán nézett rám, mintha ismerne.
Egy birtokháborító csavargó végre észrevett téged?
Nagyon észrevett.
Van egy kocsma a domb alján. Biztos onnan kódorgott fel.
Apropó, még mindig szeszfőzdeszagod van.
Sajnálom, el kellett fojtanom az emlékét annak,
mikor anya és apa cserélgették az ágyainkat gyerekkorunkban.
Ezt jó előre betáraztad.
HÍVÁS MRS. SELVIGTŐL
PIP’S BÁR ÉS GRILL EBÉD - VACSORA
A VIP-RÉSZLEG
Halló.
Na jó. Szóval a szelektívet vitték tegnap este, Mrs. Selvig.
Ma viszik a szemetet.
És folyton az én oldalamra teszi a kukáját. Szóval…
Jó. Rendben.
Igazából most nem tudok beszélni, vacsorázni mentem. De…
Nem, egyedül.
Pip’s Bár és Grill.
Elnézést. Mi…
Tedd le. Gyorsan.
Elnézést, Mrs. Selvig. Elkészült az étel, kihozták.
Sziasztok, kölykök. Mi a vacsi?
Bocsánat. Nem érted az utalást.
Követ engem?
Itt más a hangod.
Rosszabb.
- Oké, ki a faszom maga? Én… - Petey.
A nevem Petey. A munkahelyedről.
Hát, ez nem hihető. Az osztályomon mindenki…
Különválasztott. Különválasztott. Az voltam.
Na jó, a különválasztás eléggé végleges.
Igen. Nem volt könnyű áthidalni az implantátumot. Volt segítségem.
És mi ez, boldogtalan voltál az osztályon?
- És nem tettél panaszt, hanem inkább… - Nem.
Először azzal próbálkoztam. Ahogy te is.
Értem. Oké. Tehát…
Visszaillesztődtél.
És most azt hiszed, hogy ők üldöznek, vagy ilyesmi?
Igen.
Az „ők”, az itt Graner, aki valószínűleg most is itt van valahol.
Graner. Oké. Ez egy ember, akit ismersz, vagy…
Mindketten ismerjük. Nem szeretjük.
Értem.
Odalent semmi sem az, aminek mondják.
Ha történik velem valami,
amit tudok, annak fenn kell maradnia.
Szeretném, ha egy barátnál maradna fenn.
Tehát barátok vagyunk?
Én a legjobb barátod vagyok.
Te meg nagyon jó barátom vagy.
BOLDOG SZÜLINAPOT, UNOKAHUGI!
Mark, bocs az üdvözlőlap miatt.
Kerítenem kellett valamit, tudom, hogy nem találó.
Bár tutira kurva jó unokahugi lennél.
Mindig azon filóztunk, milyen emberek lehetünk odakint,
milyen döntéseket hoztunk, és miért.
Azt gondoltam, csak egy szörnyeteg tehet valakit egy ilyen helyre, mint az iroda.
Főleg ha az a valaki saját maga.
De nem vagyunk szörnyetegek, Mark. Igaziak semmiképp.
Ha nem akarod tudni, mi folyik odalent, én nem erőltetem.
De ha akarod, van egy cím a lap túloldalán.
Menj oda, és megtalálod egy nagyon hosszú válasz kezdetét.
FÉLHUROK ÚT 499
Mark, maga az?
Üdv, Mrs. Selvig.
Milyen kínosan érzem magam a kukás kavarodás miatt!
Nem, semmi gond.
Milyen volt a vacsora?
Jó. Csak, tudja, kimerültem.
Tudja, az anyám katolikus volt.
Mindig azt mondta, a szenteknek nyolc óráig tart megáldani egy alvó gyermeket.
Remélem, nem sürgeti a szenteket.
Hát, ma este kellő időt adok nekik.
Jó éjt, Mrs. Selvig.
Mark.
Maga jó ember.
A feliratot fordította: Speier Dávid