EN NETFLIX-SERIE
Hvad taler du om?
En ny start.
Ved du, hvem jeg kunne være, hvis alt var anderledes?
Hvis noget var?
Chancen for at være den person
gled ud af min krop på en togplatform.
Hvordan, med alle tidsrejsehistorierne om folk, der udslettes,
lykkes det dig at gøre dig dobbelt?
Hun skulle hen et sikkert sted.
Er her sikkert?
Du har kollapset tiden, Nadia,
og nu er vi igen her til denne onde fødselsdag,
jeg i evigheder forsøgte at undslippe!
Kyllingen er næsten klar!
Den sang er kraftedeme for meget.
Det var sygt. Tror du ikke, jeg vil ændre det?
Nej, jeg fulgte togets regler, fordi jeg er en god pendler.
Men dig, derimod, du er bare…
Intet barn skulle gennemgå, hvad jeg gennemgik, okay?
Tro mig, jeg har prøvet alle sider.
Hvem har et lille Rashomon-ansigt?
Rashomon
Hun er et Rashamon-ansigt
At kidnappe sig selv og kollapse tid er over grænsen.
Helt ærligt.
-De tog ned… -Uha.
…i live, til de dødes rige.
Hvem er de?
Se lige der.
Det plejede at være en skole for jøder.
Nu er det store åbne rum for de oplyste.
Jeg bruger ordene "nu" og "plejede at være" løst.
-Du godeste. -Okay.
Hvem er Nadia Comăneci?
-Ja, hun er. Ti-ti-ti. -Åh gud.
Nok om mig. Hvordan har du haft det?
Må jeg holde hende?
Ja, men gør det ikke sært. Hun er jo mig.
Nogen kan vist lide dig.
Ham her.
Det er den slags pis, jeg tænkte på.
Hej, baby.
Okay, vi må få hende tilbage.
Vi kan ikke leve i det her kaos for evigt. Hør.
-Det er en enkel beslutning… -Siger du.
Mig? Jeg ser, hvad jeg har af muligheder.
Hvad?
Verden er anderledes, ja, men ikke forfærdelig.
Ved du hvad? Der er tid.
Der er tid til alt.
Nadia, vær nu sød.
Kom nu, vi har prøvet værre, okay? Vi kan klare det her.
Som Abraham plejede at sige:
"Stol på, at rumtidens stof er lige så holdbart som Tyvek."
Som er Sheol, hvor alle døde kommer hen.
Den fælles grav for menneskeheden.
Nadia, jeg forstår, hvorfor du gjorde det.
Du giver mig dårlig samvittighed foran en rabbiner.
Var du altid så besværlig?
Chikaner hende ikke. Hun formes nu.
-Undskyld. Ingen jarmulke. -Slap af.
Man kan ikke styre de karakterer.
De sidder fast i et loop og gør, som de er designet til.
Det her er helt normalt.
Hvem vil have en klør fem? Ja.
Hvordan går det? Kom her.
Han har altid elsket kram, Alan.
Hej. Skal du bruge en lighter?
Værsgo. Du ser altså stadig godt ud.
Godt. Hej.
Hej, hvordan går det?
Se, hvem der drikker hvidvin. Hvor skønt.
Søde fødselsdagsbarn.
Det er dækket med kokain, som israelerne gør det.
-Hvor ved du det fra? -Jeg ødelagde tiden.
-Fordi du er så gammel. -Vi burde gå.
Kom nu, Alan, festen er lige begyndt. Og Ruth er ikke ankommet endnu.
Jeg vil ikke holde fødselsdag uden hende.
-Kylling? -Den er fire år gammel.
Så kommer den i ovnen, så den holder sig varm.
Hejsa. Hvad skal jeg gøre?
Hun har det fint og elsker fester. Jeg har en flaske.
Jeg kan holde hende. Er hun en hende?
Hun er hverken eller.
-Chick. -Ja.
Maxine.
Maxine, det er…
Den er jo ikke klar.
-Kyllingen er rå. -Interessant.
Nadia, det her er skørt.
Det er entropi, Alan. Entropi.
Det giver os lineær tid, uoprettelige processer,
så ting kun kan bevæge sig i én retning i fremtiden.
Man kan normalt ikke ikke-stege et æg. Eller ikke-tilberede en kylling.
Men se på os, ikke?
-Nu kan vi. -Nej, du kan ikke.
-Babyen kan ikke omgøres. -Det er imponerende.
Det kan du ikke.
-Babyen har det fint. Hun elsker Lizzy. -Nadia…
Kan hun komme tilbage?
Er du ligeglad med, deres liv går i opløsning?
De er kunstnere. De elsker det surrealistiske.
-Se. -Kom tilbage.
-De er glade. -Nadia.
Kan du ikke gøre det for mig, dine bedste venner eller dig selv,
så gør det for at undgå helvede som en selvisk person.
Jeg er smertefuldt misforstået.
Hov! Hvem inviterede de unger til min fest?
-Jeg må tage mig af det. -Ja.
Tag min baby.
Lad os komme væk herfra, baby.
Nadia.
Hvor går du hen?
Nadia, hvor går du…
Det er okay. Rolig. Hun er ikke det værd.
Det har jeg lært fra min ekskone.
Hun kunne aldrig glemme mine synder…
Hej.
Pis.
-Fuck det. -Nadia.
Hej.
Der er min fødselsdagspige.
Du behøver ikke rulle den røde løber ud, skat.
Hvad sagde jeg? Ruth er her. Ikke så skidt.
-Hold nu babyen. -Ruth fra for fire år siden.
Ja, det gør ikke en forskel, men…
-Jeg venter her. -Okay.
Hejsa, Ruthie.
-Kom. -Vi venter.
-Mine skide knæ. -Ja.
-Op med dig, Ruthie. -Jeg kan godt.
-Det ved jeg godt. -Okay.
Okay.
Nadia?
-Ja? -Se.
Der kan man bare se.
De bliver ved med at komme.
Nadia?
Skal du ikke med ind?
Åh nej. Nej.
Du kan ikke gå fra din egen fest uden at sige det.
Undskyld, jeg ikke er på hospitalet med dig.
Jeg prøver virkelig. Du vil ikke være alene, okay?
Søde skat, hvad har du at undskylde for?
Du er her hos mig lige nu.
Intet i denne verden er nemt bortset fra at pisse under bruseren.
-Okay. -Nadia?
-Ja?
Og der er min fødselsdagspige.
-Jeg dummede mig. -Det ved jeg godt.
Ja, lad os få hende tilbage.
-Brandtrappen? -Ja. Gudskelov.
Mine damer og herrer,
drenge og piger,
oplev himlen over New York!
-Ti cents per tur… -Jeg er stolt af dig.
…for din første bona fide hydrogenluftballon!
I guder. Pis.
Sagde det jo. Brochure.
-Nå ja. -Ja.
Her.
Ja, to lommer.
Luftballonen er her ikke længe!
-Lad os få babyen tilbage til 80'erne. -Se himlen over New York!
Det er det lokale 6.tog mod Brooklyn Bridge.
Nærmer sig stationen.
Hold afstand til kanten.
-Hold afstand til dørene. -Hvor er det skide tog?
-Kom nu. -Næste stop 77th Street, Lenox Hill.
Babyen bliver en humørsyg teenager, hvis vi ikke kommer af sted.
Hun får menstruation som 12-årig, så basta la pasta.
Hold afstand til kanten.
Det er 6-toget mod Brooklyn Bridge.
Hvad hvis toget aldrig kommer?
Og vi sidder fast her for evigt?
Vi burde have en plan B.
Nu bliver du meget stresset, okay?
-Hold babyen. -Åh nej.
Så falder du ned.
Sådan. Ja. Min skide nakke gør ondt.
Derfor får folk abort. Ikke for noget, baby.
-Metropolitiet… -Hey.
-Vær opmærksom. -Se.
-Sig noget, hvis du ser noget. -Yo!
Ved du, hvor togene er?
Hey! Hallo, sæt farten ned!
Alan!
-Vi beklager forsinkelsen. -Jeg taler til dig!
Ankommer nu…
Den her vej.
Ved du, hvor 6-toget er?
Lort.
Hest?
Arbejder du for MTA nu?
Nej, Frisure, jeg bor her med min kone. Fuck dig.
Kan du hjælpe os?
Jeg leder efter mit tog. Det er nummer 6622.
For en pris.
Nadia, han kan ikke hjælpe os.
-Vi skal skifte bleen. -Det er fint.
Vi er begge fædre. Det respekterer jeg.
Vi slår en handel af.
-En handel? -Sådan forhandler man.
Jeg ved, hvor dit tog er. Kom med.
Kom.
Alt falder ned.
Jo nærmere du er Jordens midte, jo nærmere er du sandheden.
Kan vi skynde os? Vi har travlt.
Du har tid.
Tiden blev opfundet for at synkronisere europæiske tog,
så varerne kunne komme over grænser.
Se den tredje skinne.
-Lad mig holde babyen. -Du bærer allerede på meget.
Bare hurtigt. Lad mig holde hende.
Hvad skal du bruge, baby?
Baby er materialister.
Giv ikke babyen til Hest.
-Er hun okay? -Hun er mig. Det er fint.
Så længe jeg står, er hun okay.
Fint.
Følg sporene, så ser I toget. Hit.
-Seriøst? -Ja. Hit med pengene.
-Penge. Kontanter. -Sådan?
-40 dask. Ikke dårligt. -Jeg hører klirren.
-Ja, nøgler. -Godt. Gå.
Super, tak.
Også dig. Hit.
Er det dit skide tog?
Er det dit tog?
Jeg ved det ikke. Jeg er en R32, nummer 6622, så…
Hvordan ved du det?
Det skal man vide. Det er kvantespring for begyndere.
Løb.
-Hej, Nadia. -Ja.
Wardog. Ja.
Hej, Nadia. Vi troede ikke, at du kom.
-Og du har en baby. -Sød baby.
Hvad foregår der?
Ingen idé. Toget har holdt stille i 30 minutter.
Vi misser hendes lit de parade.
Det er forkert.
Vent lige.
Er blomsterne yt? Ruth elsker da orkidéer?
Jeg dropper dem.
Du, Nads. Vær ikke sur på dig selv for ikke at være der.
Hvad mener du? Dør Ruth alene?
Efter det hele? Jeg talte lige med hende på min fødselsdag.
Det var for en måned siden.
-Det er den 30. april. -Nej.
Det er den 30. marts, okay? I dag er stadig min fødselsdag,
så… I er i fremtiden.
-Nadia. -Nej. Sorg bevæger sig ikke lige.
Ved du, hvad du vil sige i aften?
Det er okay.
"Tror du på menneskehedens fremtid?" Okay.
-Tak for tålmodigheden. 6-toget kører nu. -Kom nu. Vi skal ud af toget.
Vi skal… Vi hører ikke til her. Kom nu.
-Babyen skal tilbage, ikke? -Jeg går ikke. Fuck det.
Når jeg ikke hen til hendes dødsleje, vil jeg komme til begravelsen.
-Nej, Nadia! -Okay?
-Kom så! -Knepper de?
-Jeg kan godt gå. -Pas på babyen.
Gud!
Nadia, slap af.
Nadia, vær nu sød.
Slappe af?
Det er sgu da forbi, okay?
Jeg når ikke hen til Ruth.
Var der ikke for den bedste mor, jeg havde. Alt det her pis for ingenting.
Så, skønt.
Hvordan fanden kommer vi ud herfra?
Jeg… Vent.
Hvor går du hen? Nadia?
-Jeg fortalte om Lenny, ikke? -Ja.
Jeg prøvede at sige, at muren ville væltes.
At jeg havde information fra fremtiden.
-Fuld kontrol over situationen. -Ja.
-Han tog alligevel af sted. -Du kunne intet ændre. Lukket loop.
Ja. På grund af…
-Fysikkens love. -Jeg ville sige "menneskets natur."
Vi er produktet af ting, vi ikke kan ændre.
Prøver du at sige, jeg ikke er en original?
-Det er ingen. -Hvad med Bowie?
Ikke min pointe. Hør, Ruth ville ikke ønske, du har den skyldfølelse.
Søde, skyldfølelse er ikke det værd.
Han prøvede at undslippe.
Lenny tog vil Vestberlin, og jeg ved ikke, om han nåede frem.
Jeg skulle vist stoppe ham,
og jeg nåede ikke engang frem for at sige farvel.
Hvad skulle jeg gøre?
Jeg tilgiver aldrig mig selv.
Alan, du klarer den, okay?
Det er okay.
Det er en…
-Det er en Coney Island. -En hvad?
Den ting, der ville gøre alt bedre, hvis bare det skete, ikke?
Eller ikke skete.
Du ved, et "hvis nu."
Hører du det?
Pis. Jeg tager hende.
Nadia?
Nadia!
Alan!
-Alan! -Nadia.
Nadia!
Pis.
Okay.
Kom nu.
Fint.
Du vinder.
KUN ADGANG FOR PERSONALE
Bedstemor?
Alan.
Se dig lige.
Hvad skete der med Lenny?
Lenny? Det ved jeg ikke.
Så skulle jeg stoppe ham fra at tage af sted,
eller ikke gjort noget? Jeg skulle intet have gjort. Hvorfor gjorde jeg det?
Jeg ødelægger altid alt.
Alan, jeg ved det ikke. Og det er okay.
Alle siger, jeg er som dig.
Han ville aldrig blive. Jeg ville aldrig tage af sted.
Jeg kunne ikke forlade livet, jeg opbyggede.
Jeg hjalp ham ud. Det var mening, at det skete.
Så jeg tog fejl.
Jeg vil bare have svar. Jeg vil bare vide besked.
Undskyld, jeg er sådan her.
Du er ligesom mig.
Vi kan ikke leve vores liv bange for at træffe forkert,
så vi aldrig lever. Vær ikke så bange for at leve.
Jeg dræbte mig selv, så jeg…
Hvordan lever jeg med det?
Det hele virker bare så meget nemmere for alle andre.
Tager jeg fejl?
Min perfekte lille dreng.
Sagde jeg det ikke?
Du var for ung og husker det ikke.
Jeg siger det igen…
…min perfekte lille dreng.
Okay?
-Hvor er vi? -Vi kalder det tomrummet.
Det er et tomt hulrum fra et job, der aldrig blev fuldført.
Er jeg død?
Tag af sted.
-Følg de blå linjer. -Okay.
Der er en udgang rundt om hjørnet, der fører mod overfladen.
Okay. Tak.
Jeg for vild.
Der er meget tomrum under byen, som vi har glemt om.
Det er et under, den ikke falder sammen.
Se der.
Det er godt.
Bare en smule pis på min blazer.
Det er fint. Derfor køber vi tøj, ikke?
Okay.
Se her.
Okay.
Vi kan det her.
Hej.
Er jeg død?
Hvordan skal jeg svare på det?
Så jeg er ikke død?
Bare fordi jeg kom før dig, har jeg ikke alle svar.
Du leder det forkerte sted.
Det begynder at blive et tema.
Hvis du kunne vælge din mor igen, ville du så vælge mig igen?
LEXINGTON LOKALTOG PELHAM EKSPRES
Jeg valgte ikke dig den første gang,
men det er vel bare sådan, historien forløber, ikke, mor?
Kom så.
Gør plads for mine babyer.
Frøken, gør plads for mine babyer.
Ved du, hvilken station vi er ved?
-Jeg er ikke togfører. -Lad os få hende hjem.
Du skulle ikke, men elskede mig alligevel.
Farvel, Ruthie.
Det er det sydgående 6-tog. Næste stop, Astor Place.
Hold afstand til dørene.
30. APRIL NEW YORK CITY - OVERSKYET
Er du sulten?
Det er jeg også.
Tekster af: Niels M. R. Jensen