EN NETFLIX-SERIE
Tabula rasa.
Vad pratar du om?
Tabula rasa. Ett oskrivet blad.
Vem hade jag varit om allt hade varit annorlunda?
Om nåt hade varit det?
Chansen att bli den jag kunde blivit
gled bokstavligen ur mig på tunnelbaneperrongen.
Det finns mängder med historier om folk som råkar radera sig själva.
Hur sjutton lyckades du dubbla dig?
Jag var tvungen att undsätta henne.
Hit?
Du har fått tiden att kollapsa.
Nu är vi tillbaka på den hemska födelsedagsfesten
jag har försökt fly ifrån!
Kycklingen är snart klar!
Den här jävla låten…
Tror du inte att jag ville ändra på all skit?
Men jag följde tågets regler, för jag är en bra pendlare.
Du däremot, du är bara…
Inget barn ska behöva gå igenom det jag gick igenom.
Tro mig, jag har sett alla sidor av det.
Är du ett litet Rashomon-bylte?
Rashomon
Hon är ett Rashomon-bylte
Min gräns går vid vänner som kidnappar sig själva.
Men kom igen.
-De gick ner… -Jisses.
…levande, till dödsriket.
Vilka är de?
Ser man på.
Det var en judisk skola förut.
Nu är det öppna planlösningar för de upplysta.
Jag använder "nu" och "förut" lite löst.
-Herregud. -Okej.
Vem är Nadia Comăneci?
-Precis. En tia. -Herregud.
Nog om mig. Hur har du haft det?
Får jag hålla henne?
Visst, men gör det inte till nåt konstigt. Hon är ju jag.
Nån gillar dig.
Vilken kille.
Det var nåt sånt här jag tänkte mig.
Hej, lillan.
Okej. Vi måste ta tillbaka henne.
Hörru.
Vi kan inte leva i det här kaoset.
-Det är ett enkelt beslut. -För dig, ja.
Jag funderar fortfarande på mina alternativ.
Va?
Visst är världen annorlunda, men den är inte hemsk.
Vet du vad? Det finns tid.
Det finns tid för allt.
Nadia, snälla.
Vi har varit med om värre.
Vi klarar det här.
Som Abraham brukade säga:
"Lita på att rumtiden är lika hållbar som Tyvek."
Det är Sheol och där hamnar alla döda.
Det är hela mänsklighetens grav.
Jag förstår varför du gjorde det.
Det känns logiskt att du ger mig skuldkänslor inför en rabbi.
-Har du alltid varit besvärlig? -Trakassera inte barnet.
-Ursäkta. Ingen yarmulke. -Slappna av.
De är som icke-spelbara figurer,
fast i en loop, oförmögna att avvika från sina mönster.
För dem är allt som vanligt.
Vem vill ha en highfive? Ja.
Tjena. Hur är det? Kom.
Han vill alltid kramas.
Hej. Vill du ha eld? Varsågod.
Du ser fortfarande bra ut.
Okej.
Hej, hur mår ni? Titta vem som dricker vitt vin. Bra.
Grattis, födelsedagsbarnet.
Den är spetsad med kokain, som i Israel.
Hur visste du det?
Jag har haft sönder tiden.
-För att du är så gammal? -Vi borde gå.
Ge dig. Festen har ju bara börjat.
Och Ruth är inte här än.
Jag har aldrig firat min födelsedag utan henne.
-Vill ni ha kyckling? -Den är fyra år gammal.
Då ställer jag den i ugnen, så att den inte kallnar.
Såja. Jag vet inte vad jag ska göra.
Det är lugnt. Hon gillar fester. Jag har en flaska.
Jag kan ta henne. Är det en hon?
Hon är varken eller.
-Snyggt. -Ja.
Maxine.
Maxine, det…
Vad fan? Den är inte klar än.
-Den är rå. -Vad spännande.
Nadia, det här är vansinne.
Det är entropi, Alan. Okej?
Det ger oss linjär tid och irreversibla processer,
så att vi bara kan röra oss i en riktning, mot framtiden.
Man kan inte göra ett ägg ostekt. Eller göra en ugnsstekt kyckling rå.
Men se på oss.
-Nu kan vi det. -Nej, inte alls.
-Du kan inte göra barnet ostekt. -Det är imponerande.
Du kan inte göra barnet ostekt.
-Barnet mår bra. -Nadia…
-Hon älskar Lizzy. -Hon måste tillbaka.
Ser du inte att deras liv går om intet?
De är konstnärer. De älskar surrealism.
-Titta. -Kom tillbaka.
-De är glada. -Nadia.
Om du inte kan göra det för mig, dina vänner eller för dig själv,
blir du historiens mest själviska person nånsin.
Jag är missförstådd.
Hallå! Vem har bjudit hit ungar?
-Jag måste ta hand om det. -Ja.
Ta mitt barn.
-Nu drar vi härifrån, lillan. -Nadia, vänta.
Vart ska du? Nadia, vart ska…
Det är lugnt. Hon är inte värd det. Tro mig.
Den läxan har jag lärt mig av min exfru.
Hon kunde aldrig glömma mina gamla övertramp…
Hej.
Fan.
-Fan också. -Ursä… Nadia!
Hej.
Där har vi födelsedagsbarnet.
Ta inte fram nån röd matta för min skull.
Vad var det jag sa? Nu är Ruth här.
-Ta barnet. -Det är Ruth för fyra år sen.
Jag vet att det inte gör nån skillnad, men…
-Jag väntar. -Okej.
Hej, Ruthie.
-Kom. -Vi väntar.
-Mina jävla knän. -Ja.
-Kämpa på. -Jag klarar det.
-Jag vet. -Okej.
Okej.
Nadia?
Ja?
Titta.
Ser man på.
De bara fortsätter komma.
Nadia?
Ska du inte följa med in?
Nej, nej.
Du kan inte lämna din egen fest.
Förlåt att jag inte är på sjukhuset med dig.
Jag gör mitt bästa.
-Du kommer inte att vara ensam. -Du behöver inte be om ursäkt.
Du är ju här med mig nu.
Det enda som är enkelt i den här världen är att pissa i duschen.
-Okej. -Nadia?
-Ja?
Där har vi födelsedagsbarnet.
-Jag har tabbat mig. -Jag vet.
Vi tar tillbaka henne.
-Brandstegen. -Jag antar det. Tack och lov.
Mina damer och herrar,
pojkar och flickor,
upplev himlen över New York!
-Tio cent per tur… -Jag är stolt över dig.
…i en riktig gasballong!
Herregud. Fan.
Jag sa ju det. Flygblad.
-Kolla. -Ja.
Här.
Ja, två fickor.
Ballongen är snart borta igen!
Okej, nu ska hon tillbaka till 80-talet.
Upplev himlen!
Lokaltåg 6 mot Brooklyn Bridge närmar sig stationen.
Stå inte för nära perrongkanten.
-Dörrarna stängs. -Var är det jävla tåget?
-Tåg mot Pelham Bay Park. -Kom igen.
Nästa: 77th Street, Lenox Hill.
Ungen hinner bli tonåring innan vi är tillbaka om vi inte rappar på.
Spoilervarning: Hon får mens när hon är 12, så basta la pasta.
Stå inte för nära perrongkanten.
Tåg 6 mot Brooklyn Bridge-City Hall.
Löjligt. Tänk om tåget aldrig kommer.
Vi kanske är fast här för alltid.
Vi borde ha en plan B.
Du stressar upp dig, Alan.
-Ta bebisen en stund. -Nej.
Det lugnar dig.
Här. Så där.
Jag har skitont i nacken. Det är nog därför folk gör abort.
-Inget personligt. -Dörrarna stängs.
-Metro City-polisen… -Du.
-Var uppmärksam. -Kolla.
-Säg till om du ser nåt. -Hallå!
Vet du var tågen är?
Hallå! Vänta!
Alan!
-Vi beklagar förseningen. -Jag pratar med dig!
Nästa tåg…
Hitåt.
Hallå, vet du vad tåg 6 är?
Jävlar.
Horse?
Jobbar du för MTA nu?
Va? Nej, frillan. Jag bor här nere med min fru.
Kan du hjälpa oss?
Jag letar efter mitt tåg. Nummer 6622.
Det kostar.
Han är inte till nån hjälp.
-Hon behöver en ny blöja. -Det är lugnt.
Vi är båda fäder. Jag respekterar det.
Vi gör en affär.
-En affär? -Bra förhandlat.
Jag vet var tåget är. Följ med.
Kom.
Allt faller.
Ju närmare jordens mitt man är, desto närmare är man sanningen.
Kan vi skynda på lite? Vi har bråttom.
Ni har tid.
Tiden uppfanns för att synkronisera tågsystem för frakt över landsgränser.
Akta strömskenan.
Låt mig ta barnet.
Du har händerna fulla redan.
En liten stund bara?
Låt mig hålla henne.
Vad behöver du, lillan?
Bebisar är materialister.
Alan, låt honom inte ta henne.
-Är hon okej? -Hon är jag. Vi är okej.
Hon är okej så länge jag står upp.
Okej.
Följ spåren så ser ni tåget sen. Pengarna.
-Allvarligt? -Ja. Fram med dem.
-Kontanter. -Blir det bra?
-Okej. 40 dollar. Inte illa. -Nåt klirrar.
-Okej. Nycklar. -Bra. Gå.
Toppen. Tack.
Du också. Pengarna.
Är det ert jävla tåg?
Är det ditt tåg?
Jag vet inte. Det ska vara R32, 6622…
-Hur vet du det? -Kom nu.
Man måste veta märke och modell. Det är A och O.
Kom.
-Hej, Nadia. -Ja.
Wardog. Ja.
Nadia. Vi trodde inte att du skulle komma.
Du har en unge.
Vilken sötnos.
Vad händer?
Jag vet inte. Vi har stått stilla i 30 minuter.
Vi blir sena till vakan.
Det här är fel.
Vänta.
Gillar du inte blommorna? Ruth älskade orkidéer.
Vi skippar dem.
Du, Nads.
Du måste sluta klandra dig för att du inte var där.
Vad menar du? Dör Ruth ensam?
Trots allt?
Jag pratade med henne på min födelsedag.
Det var för en månad sen.
-Det är 30 april. -Nej.
Det är 30 mars.
Det är min födelsedag,
så… ni är i framtiden.
-Nadia… -Ingen fara.
Sorg är en invecklad process.
Vet du vad du ska säga ikväll?
Det är okej.
"Tror du på mänsklighetens framtid?" Okej…
Tack för ert tålamod. Tåg 6 avgår nu.
Du, kom nu. Vi måste gå av tåget.
Vi hör inte hemma här.
-Vi måste ta tillbaka barnet. -Jag går fan ingenstans.
Jag var inte där när hon dog,
så nog borde jag gå på begravningen!
-Nej, Nadia! -Okej?
-Kom! -Ligger de med varann?
-Jag kan gå själv. -Akta barnet.
Herregud!
Nadia, lugna dig.
Nadia, snälla.
Lugna mig?
Det är kört, för fan!
Jag hinner inte dit.
Jag var inte där för mamman jag hade.
Allt det här var i onödan.
Toppen.
Hur fan tar vi oss härifrån?
Jag vet in…
Vänta.
Vart ska du? Nadia?
-Berättade jag om Lenny? -Ja.
Jag berättade för honom att muren skulle falla.
Att jag hade information från framtiden.
-Kontroll över situationen. -Ja.
Han gjorde det ändå.
Det gick inte att ändra. En stängd loop.
-Ja. På grund av… -Fysikens lagar.
Mänsklig natur, tänkte jag.
Vi är resultatet av sånt vi inte kan ändra.
Hävdar du att jag inte är ett original?
Det är ingen.
-Inte ens Bowie? -Det var inte min poäng.
Ruth vill inte ge dig skuldkänslor.
Raring, skuldkänslor är bortslösade känslor.
Han försökte fly.
Lenny ville till Västberlin, men jag vet inte om han kom fram.
Jag skulle hindra honom,
men hann inte ens säga hej då.
Vad skulle jag göra?
Jag förlåter mig aldrig.
Alan, du är okej. Det är ingen fara.
Det är bara…
-Det är en Coney Island. -Va?
Nåt som skulle ha gjort allt bättre om det bara hade hänt.
Eller inte hänt.
Du vet, en "tänk om".
Hör du det där?
Fan. Ge mig henne.
Nadia?
Nadia!
Alan!
Nadia.
Nadia!
Jävlar.
Okej.
Kom igen nu.
Kom igen.
Okej.
Du vinner.
ENDAST PERSONAL
Mormor?
Alan.
Se på dig.
Vad hände med Lenny?
Lenny? Jag vet inte.
Vet du inte?
Skulle jag åka och hindra honom eller skulle jag inte göra nåt?
Jag borde inte ha gjort nåt. Fan, jag ställer jämt till det.
Alan, jag vet inte. Och det är okej.
Alla säger att jag är som du.
Han ville inte stanna. Och jag ville inte följa med.
Jag ville inte lämna livet jag byggt upp.
Jag hjälpte honom att ta sig ut. Det var det enda som skulle hända.
Jag hade fel.
Jag vill bara ha svar. Jag vill bara veta.
Förlåt att jag är så här.
Du är precis som jag.
Man kan inte vara så rädd för att göra fel att man inte lever sitt liv.
Var inte rädd för att leva.
Jag tog livet av mig, så…
Jag kan inte hantera det.
Allt verkar så mycket enklare för alla andra.
Har jag fel?
Min perfekta pojke.
Sa jag inte det?
Du var för liten för att minnas.
Jag säger det igen.
Min perfekta pojke.
Okej?
Vad är det här för plats?
Vi kallar det tomrummet.
Det är ett tomt utrymme som blev kvar efter ett ofärdigt bygge.
Är jag död?
Du måste gå.
-Följ det blå ljuset. -Okej.
Runt hörnet finns en nödutgång som tar dig till ytan.
Okej. Tack.
Jag var vilse.
Stan har så många tomma utrymmen som vi har glömt bort.
Det är ett under att allt inte rasar.
Titta där.
Vad bra. Bara lite piss på min jacka.
Det gör inget. Det är det kläder är till för.
Okej.
Titta här.
Okej.
Vi fixar det.
Hej.
Är jag död?
Hur ska jag kunna svara på det?
Så jag är inte död?
Jag kom före dig, men jag sitter inte på alla svaren.
Du letar på fel plats.
Det är lite av ett tema.
Om du kunde välja mamma,
skulle du välja mig då?
Jag valde dig inte första gången heller,
men det är väl så det är, mamma.
Då så, lillan.
Lämna plats för mina barn.
Ursäkta, lämna plats för mina barn.
Vet du vilken station vi kommer till?
-Jag är ingen konduktör. -Nu åker vi hem.
Du älskade mig utan förpliktelser.
Hej då, Ruthie.
Det här är tåg 6 söderut. Nästa: Astor Place.
Dörrarna stängs.
30 APR - 19:17 11 C MOLNIGT
Är du hungrig?
Jag också.
Undertexter: Love Waurio