NETFLIXOVA SERIJA
Tabula rasa.
O čemu govoriš?
Tabula rasa.
Prazna ploča.
Znaš li tko sam mogla biti da je sve bilo drugačije?
Ili barem nešto?
Prilika da budem neka druga ja
iskliznula je iz mene na peronu vlaka 6.
Uz sve priče o putovanju kroz vrijeme
i ljudima koji su nestali,
kako si se ti uspjela udvostručiti?
Morala sam je odvesti na sigurno.
Na sigurno?
Urušila si vrijeme, Nadia.
I sad smo opet na ovoj jezivoj rođendanskoj zabavi
od koje bježim cijele živote!
Piletina je uskoro gotova!
Isuse, dosta te jebene pjesme!
Proživio sam gadosti. Želio sam sve promijeniti.
Ali ne. Poštovao sam pravila vlaka zato što sam dobar putnik.
Međutim, ti si…
Slušaj, ni jedno dijete ne bi trebalo proći kroz ono što i ja.
Vjeruj mi, proživjela sam sve verzije.
Tko je mali rašomon?
Rašomon
Ona je mali rašomon
Grijeh je oteti samu sebe i urušiti vrijeme.
Molim te.
-Sišli su… -Jao meni.
…živi u kraljevstvo mrtvih.
Tko su oni?
Vidi ti to.
Nekad je ovo bila židovska škola.
Sad je otvoreni prostor za prosvijećene.
Pritom su „nekad” i „sad” relativni pojmovi.
-O, Bože. -Dobro.
Tko je Nadia Comăneci?
-Da, tako je. Čista desetka. -Bože.
Dosta o meni. Kako si ti?
Daš mi je?
Naravno, ali nemoj da bude čudno. Ona je ja, znaš.
Sviđaš se nekome.
Ovom tipu.
Vidiš, to je ono na što sam mislila.
Hej, bebo.
Dobro. Moramo je vratiti.
Ne možemo vječno živjeti u ovom kaosu. Vidi.
-Jednostavno je… -Ti kažeš da je jednostavno.
Ja još istražujem opcije.
Što?
Istina, svijet je drugačiji, ali nije tako užasan.
Znaš što? Ima vremena.
Ima vremena za sve.
Nadia, molim te.
Daj, čovječe. Prošli smo i gore.
Možemo to riješiti.
Kao što je Abraham govorio:
„Znajte, tkanje prostorvremena trajno je poput polietilena.”
A to je šeol, kamo svi mrtvi odlaze.
U zajednički grob cijelog čovječanstva.
Nadia, razumijem zašto si to učinila.
Naravno, nabijaš mi krivicu pred rabinom.
Uvijek si bila teška?
Ne gnjavi bebu. U presudnoj je dobi.
-Oprostite, nemam kipu. -Opusti se, Alane.
To su zapravo neigrivi igrači
zaglavili u petlji koji ne mogu odstupiti od zadanih poteza.
Njima je ovo posve normalno.
Daj mi pet! To!
Hej, kako si? Dođi ovamo!
Ovaj se tip voli grliti, Alane.
Bok. Trebaš vatre?
Izvoli.
Još uvijek sjajno izgledaš.
Dobro.
Hej, ljudi. Kako ste?
Piješ gemišt? Sjajno.
Slatka slavljenice!
-S kokainom. Izraelska fora. -S kokainom. Izraelska fora.
Kako si znala?
Razbila sam vrijeme.
-Zato što si stara. -Moramo otići odavde.
Daj, Alane. Zabava tek počinje.
I Ruth još nije došla.
Nisam nikad slavila rođendan bez nje. Neću ni sad.
-Piletine? -Ne jedem piletinu iz prošlosti.
Dobro. Stavit ću je u pećnicu da se ne hladi.
Hej. Ne znam što da učinim.
Dobro je. Voli zabave. Vidi, imam bočicu.
Pridržat ću je. Je li curica?
Nije ni jedno ni drugo.
-Zgodno. -Da.
Maxine.
Maxine, ovo…
Stari, što ti je? Nije gotova.
-Piletina je sirova. -Čudno.
Nadia, ovo je ludost.
To je entropija, Alane. Dobro?
Zato imamo linearno vrijeme i ireverzibilne procese.
Sve može ići samo u jednom smjeru, u budućnost.
Obično ne možeš otpržiti jaje.
Obično ne možeš otpeći piletinu.
Osim kad smo mi u pitanju.
-Mi to možemo. -Ne možeš.
-Ne možeš otčiniti bebu. -Daj, dojmljivo je.
Nadia, ne možeš otčiniti bebu.
-Beba je kul. -Vratimo je.
-Nadia… -Voli Lizzy.
Možemo li je vratiti?
Nije te briga što se raspadaju?
Umjetnici su, Alane. Vole nadnaravno.
-Vidiš? -Vrati se ovamo.
-Sretni su. -Nadia.
Ako to ne možeš učiniti za mene, za svoje prijatelje ni za sebe,
učini to da ne odeš u pakao zbog sebičnosti.
Teško sam neshvaćena.
Hej, tko je pozvao ovu djecu na moju zabavu?
-Moram ovo riješiti. -Da.
Uzmi moju bebu.
Hajde. Odjebimo odavde, mala.
Nadia, čekaj.
Kamo ideš?
Nadia, kamo i…
U redu je. Smiri se. Vjeruj mi, nije vrijedna toga.
Naučio sam na teži način od svoje bivše žene.
Nije mogla zaboraviti moje prijestupe…
Bok.
Jebote.
-Jebeš sve. -Nadia.
Hej.
Evo moje slavljenice.
Ne trebaš razvlačiti crveni tepih zbog mene, dušo.
Što sam rekla? Ruth je došla. Nije tako loše.
-Pridrži bebu. -To je Ruth otprije četiri godine.
Znam da to neće ništa promijeniti, ali…
-Pričekat ću. -Dobro.
Bok, Ruthie.
-Dođi. -Čekamo.
-Prokleta koljena. -Da.
-Hop-hop, Ruthie. -Mogu ja to.
-Znam da možeš. -Dobro.
Dobro.
Nadia?
Da?
Pogledaj.
Vidi ti to.
I dalje dolaze.
Nadia?
Što je? Zar nećeš ući?
Ne, ne.
Ne možeš nestati sa svoje zabave.
Žao mi je što sad nisam s tobom u bolnici, Ruthie.
Trudim se. Zbilja.
Nećeš biti sama.
Dušo, zbog čega ti je žao?
Sa mnom si sad i ovdje.
Ništa na ovom svijetu nije lako
osim pišati pod tušem.
-Dobro. -Nadia?
-Nadia. -Da?
Evo moje slavljenice.
Zajebala sam.
Znam.
Da, vratimo je.
-Požarne stube? -Dobro. Hvala Bogu.
Dame i gospodo,
dječaci i djevojčice,
doživite njujorško nebo!
-Samo deset centi… -Ponosim se tobom.
…za vaš prvi pravi balon punjen vodikom!
Isuse. Sranje.
Rekla sam ti. Letak.
Hej.
Da.
Evo.
Dvije hrpe.
Balon neće dugo biti ovdje!
Dobro, vratimo bebu u 1980-e.
…njujorško nebo!
Vlak 6 iz centra za Brooklynski most
prilazi postaji.
Odmaknite se od ruba perona.
-Odmaknite se od vrata. -Čovječe, gdje je vlak?
-Vlak 6 za Pelham Bay. -Hajde.
Postaja: 77. ulica, Lenox Hill.
Beba će biti ćudljiva tinejdžerka kad je vratimo ako ne krenemo.
Dobit će menstruaciju s 12 godina.
Toliko o tome.
Odmaknite se od ruba perona.
Vlak 6 vozi do Brooklynskog mosta…
Čudno. Što ako vlak nikad ne dođe?
Što ako ostanemo ovdje zauvijek?
Moramo smisliti plan B.
Čovječe! Jako si nervozan, Alane.
-Pridrži bebu. -Ne.
Smirit će te.
Da, tako je.
Jebeni vrat me ubija.
Valjda zato ljudi idu na pobačaje.
-Oprosti, bebo. -Odmaknite se…
-Policija podzemne željeznice… -Hej.
-Budite na oprezu. -Vidi.
-Ako nešto vidite, recite. -Hej!
Hej, znaš li gdje su vlakovi?
Hej, uspori!
Alane!
-Ispričavamo se zbog kašnjenja. -Tebi govorim!
Stiže…
Ovamo.
Čovječe, znaš li gdje je vlak 6?
Sranje.
Konju?
Sad radiš za podzemnu?
Ne, Frizuro. Živim ovdje sa ženom. Jebi se.
Možeš li pomoći?
Tražim svoj vlak. Broj je 6622.
Za cijenu.
Nadia, taj tip nam neće pomoći.
-Bebi treba promijeniti pelene. -Dobro je.
Obojica smo očevi. To poštujem.
Nagodit ćemo se.
-Nagoditi? -Dobro je pregovarati.
Znam gdje je vaš vlak. Za mnom.
Hajde.
Sve pada.
Blizu središta Zemlje bliže smo istini. Gravitacija.
Oprosti, možeš li brže? Žuri nam se.
Imaš vremena.
Vrijeme postoji zbog usklađivanja europskih vlakova
koji prevoze robu preko granice.
Pazite na treću tračnicu.
Daj mi bebu.
Ruke su ti već pune.
Hajde, samo nakratko.
Daj mi je.
Što trebaš, bebo? Bebe su pravi materijalisti.
Alane, ne daj Konju bebu.
-Je li dobro? -Rođena je u podzemnoj. Da.
Dok ja stojim, i ona je dobro.
Dobro.
Pratite tračnice do kraja pruge. Plati.
-Zbilja? -Da. Plati.
-Primam samo gotovinu. -Može?
-Nije loše. 40 dolara. -Čujem zveckanje.
-Da, ključevi. -Dobro. Idi.
Odlično. Hvala.
I ti, stari. Plati.
Je li to tvoj jebeni vlak? Je li?
Je li to taj vlak?
Ne znam, čovječe. Moj je vlak R32 broj 6622, tako da…
-Kako to znaš? -Molim te.
Moraš znati tip i model. To su osnove kvantnog skoka.
Trči.
-Hej, Nadia. -Da.
Wardog. Da.
Nadia, mislile smo da nećeš doći.
I imaš bebu.
Slatka beba.
Što se događa?
Ne znam. Vlak stoji već 30 minuta.
Zakasnit ćemo na bdjenje.
Ovo nije u redu.
Čekajte malo.
Je li zbog cvijeća? Ruth je voljela orhideje.
Riješit ću ih se.
Hej, Nads.
Prestani se kriviti što nisi bila ondje.
Kako to misliš?
Ruth je umrla sama?
Nakon svega?
Razgovarale smo na moj rođendan.
To je bilo prije mjesec dana.
-Danas je 30. travnja. -Ne.
Danas je 30. ožujka. Dobro?
Danas mi je rođendan,
što znači da ste vi u budućnosti.
-Nadia. -Dobro je.
Tuga djeluje nepredvidljivo.
Znaš li što ćeš reći večeras?
U redu je.
„Vjerujete li u budućnost čovječanstva?” Dobro.
Hvala na strpljenju. Vlak 6 kreće.
Hej, idemo. Moramo sići s vlaka.
Mi ne pripadamo ovdje. Hajde.
Nadia, moramo vratiti bebu, zar ne?
Ne idem. Jebeš to.
Ako nisam ondje kad umre,
mogu barem otići na jebeni sprovod!
-Ne, Nadia! -Dobro?
-Hajde! -Ševe li se?
-Alane, znam hodati! -Pazi na bebu!
Bože!
Nadia, smiri se.
Nadia, molim te.
Da se smirim?
Čovječe, gotovo je! Razumiješ?
Nisam bila uz Ruth.
Nisam bila uz svoju najbolju mamu.
Sve ovo sranje nizašto.
Dakle, sjajno.
Kako ćemo otići odavde, jebote? Da.
Ja ne…
Čekaj.
Kamo ideš? Nadia?
-Rekao sam ti za Lennyja? -Da.
Pokušao sam mu reći da će zid pasti.
Da imam sigurne informacije iz budućnosti…
-Potpunu kontrolu nad svime. -Da.
Svejedno je otišao.
Nisi mogao ništa promijeniti. To je zatvorena petlja.
Znam. Zbog…
Fizikalnih zakona.
Ili zbog ljudske prirode.
Rezultat smo onoga što ne možemo mijenjati.
Želiš reći da nisam original?
Nitko nije.
A Bowie?
Nije bitno. Znaš,
Ruth ne bi htjela da osjećaš krivnju.
„Dušo, krivnja je beskoristan osjećaj.”
Pokušao je pobjeći. Otići.
Lenny je otišao u Zapadni Berlin, a ne znam je li uspio.
Mislim…
Možda sam ga trebao spriječiti,
a nisam se uspio ni oprostiti s njim.
Što sam trebao učiniti?
Ne mogu si oprostiti.
Alane, dobro si.
Sve je dobro.
To je samo…
-To je Coney Island. -Što?
Ono što bi sve popravilo
da se samo dogodilo.
Ili da se nije dogodilo.
Znaš. „Da barem.”
Čuješ li?
Sranje. Daj mi je.
Nadia?
Nadia!
Alane!
Nadia.
Nadia!
Sranje.
Dobro.
Idemo, može?
Hajde.
Dobro.
Pobijedila si.
SAMO ZA OSOBLJE
Bako?
Alane.
Nevjerojatno.
Što se dogodilo Lennyju?
Lennyju? Ne znam.
Ne znaš? Jesam li ga trebao spriječiti da ode
ili nisam ništa trebao učiniti?
Nisam trebao ništa učiniti. Zašto sam pokušao?
Sve sam zajebao. Uvijek zajebem.
Alane, ne znam. I to je u redu.
Svi kažu da sam poput tebe.
On ne bi ostao. Ja ne bih otišla.
Nisam mogla napustiti život koji sam gradila.
Pomogla sam mu da ode.
Nije moglo biti drugačije.
Pogriješio sam.
Samo želim odgovore. Ja…
Samo želim znati.
Žao mi je što sam ovakav.
Zbilja si poput mene.
Ne možemo živjeti u strahu da ćemo napraviti pogrešan potez
i dopustiti da život prođe.
Ne boj se živjeti.
Pa, ubio sam se, tako da…
Ne znam kako živjeti s time.
Čini se da je svima drugima mnogo lakše.
Griješim li?
Moj savršeni dječače.
Nisam li ti rekla?
Bio si premlad. Ne sjećaš se.
Opet ću ti reći…
moj savršeni dječače.
Dobro?
Kakvo je ovo mjesto?
Zovemo ga Prazninom.
To je prazan prostor
preostao nakon posla koji nikad nije dovršen.
Jesam li mrtav?
Moraš ići.
-Prati plavu svjetlost. -Dobro.
Iza ugla je izlaz u nuždi koji će te odvesti na površinu.
Dobro. Hvala ti.
Zalutao sam.
Zaboravili smo da ispod grada ima mnogo praznog prostora.
Pravo je čudo da se nije urušio.
Pogledaj.
To je dobro.
Samo malo pišaline na mojoj jakni.
U redu je. Zato kupujemo odjeću, zar ne?
Dobro.
Pogledaj ovo.
Dobro.
Možemo mi to.
Zdravo.
Jesam li mrtva?
Kako da odgovorim na to pitanje?
Znači, nisam mrtva?
Starija sam od tebe, ali nemam sve odgovore.
Tražiš na pogrešnom mjestu.
Znaš, to mi postaje običaj.
Da možeš ponovo izabrati majku,
bi li izabrala mene?
LOKALNI BRZI VLAK 6
Nisam te izabrala ni prvi put,
ali valjda to tako ide.
Zar ne, mama?
Hajde, mala.
Napravite mjesta za moje male.
Gospođice, molim vas, napravite mjesta za moje male.
Hej, znaš li koja je ovo postaja?
-Ne znam. Nisam kondukter. -Hajde, idemo kući.
Nisi morala, ali ipak si me voljela, je li?
Bok, Ruthie.
Vlak 6 vozi na jug. Sljedeća je postaja Astor Place.
Odmaknite se od vrata.
NEW YORK, 30. TRAVNJA
Gladna si?
I ja.
Prijevod titlova: Andrea Šimunić