‎UN SERIAL NETFLIX
‎Unde sunt banii mei?
‎Bunico!
‎Da.
‎Dă-mi voie să-ți spun că sunt ‎la fel de supărată ca tine!
‎Știam eu! M-ai furat. Propria mea fiică!
‎Nu, nu eu.
‎Adică eu,
‎dar nu sunt nici măcar eu însămi ‎în clipa asta
‎și nici măcar nu am furat eu, Nora.
‎A fost tipul ăsta, Chez.
‎Chez Carrera.
‎Iar acum e pe lista mea neagră, bunico.
‎La dracu'!
‎E cam devreme pentru maghiară, nu crezi?
‎Stai să ghicesc!
‎E vorba despre cum noi, ungurii,
‎eram mari șmecheri, intelectuali,
‎și au venit naziștii, ne-au furat tot ‎și au pus totul în trenul cu aur.
‎Am auzit povestea asta ‎de un milion de ori.
‎Acum o putem elimina pe mama dintre noi.
‎Asta și asta.
‎Rahaturile astea!
‎Nu faci decât să iei și iar să iei.
‎Doar pe monedele alea ne puteam baza…
‎Dacă revenea Hitler. Știu.
‎Regimurile se schimbă,
‎banii se devalorizează,
‎doar aurul rămâne.
‎Familia Vulvokov există la intersecția ‎dintre paranoia și hiperinflație.
‎Te-am supărat.
‎Bine.
‎Cum spui în maghiară ‎„Până la urmă, sunt doar bani,
‎vom trece peste asta împreună,
‎iar copilul e șansa unei noi relații”?
‎Nu aveai niciun drept.
‎Nu mai poți schimba lucrurile. Asta e.
‎Pentru tine, da.
‎Pentru mine, e mai alandala.
‎Cum adică „alandala”?
‎Vreau să spun…
‎că încerc să rezolv.
‎Trebuie doar să-l găsesc pe nenorocit.
‎Ce dezamăgire!
‎Prin câte am trecut eu…
‎Tu nici n-ai fi scăpat cu viață.
‎E de căcat să-i spui asta fiicei tale.
‎Ia termină! Voiam să fiu drăguță.
‎Dar să nu ignorăm dinamica asta perversă!
‎Ai înnebunit-o cu banii ăia toată viața.
‎Te considera o manipulatoare malefică ‎și se credea victima numărul unu.
‎În cele din urmă, ‎eu trebuia să moștenesc banii.
‎Ipso facto,‎ sunt ai mei, ‎atât direct, cât și prin intermediar.
‎Nu ai tăi, nu ai mamei, ci ai mei.
‎- Scuze că sunt jigodie! ‎- De ce vorbești așa? Cu căcat și jigodie?
‎Noraleh, stai!
‎Nu pleca!
‎Asta e o mare aiureală!
‎Știi ceva, Vera? Te iubesc.
‎Lăsând deoparte toate astea, ‎a fost minunat să te văd.
‎Serios.
‎Te-am pupat, bine?
‎Cum mă-sa găsești pe cineva fără internet?
‎- 'Neața! ‎- 'Neața!
‎Așa e, hârtie.
‎Minunat.
‎Bine. Ia să vedem!
‎Carrera.
‎Carrera…
‎Chezare…
‎Nenorocitul ăsta există?
‎E prea frig pentru așa ceva.
‎Tu vii cu mine.
‎Îl cheamă Chezare Carrera.
‎- Chezare Carrera? ‎- Da.
‎Nu e tatăl acestui copil.
‎Și nu e în agenda telefonică. ‎Dar sunt atâția Campbell…
‎Da, sunt mulți. Altceva?
‎Știi unde lucrează? Are o slujbă?
‎- Are familie? Ce mai știi? ‎- Lucrează jefuindu-mă.
‎Nu cred că înțelegi exact ce facem noi.
‎Nici n-am nevoie.
‎Știi ce e un krugerrand?
‎- În mod cert, nu. ‎- E ceva destul de obscur.
‎E un lingou de aur sud-african.
‎În medie, costă peste 60 de dolari gramul.
‎Ăsta e prețul la început de mileniu, ‎dar să nu ne pierdem în amănunte.
‎Tot nu știu unde bați.
‎- Bunicii mei au trecut prin Holocaust. ‎- Îmi pare rău.
‎- Nu e vina ta. ‎- Știu.
‎După război, mulți supraviețuitori ‎au refuzat să-și mai pună banii în bănci.
‎Bunica mea a cumpărat ‎150 de astfel de lingouri.
‎Despre câți bani vorbim?
‎Bună întrebare.
‎Prețul aurului fluctuează.
‎În medie, într-o zi oarecare,
‎ultima dată când am verificat, ‎valorau 280.451,21$.
‎- Mamă! Sunt bani frumoși. ‎- Da, sunt mulți bani.
‎Banii mei de facultate și poate de un cal ‎de curse. Acum îmi înțelegi situația.
‎Da, înțeleg.
‎Notez tot ce știi despre el
‎și în câteva săptămâni îl găsesc.
‎Câteva săptămâni?
‎- Ai pe cineva mai rapid? ‎- Acum nu, dar altcândva, da.
‎Am un instrument numit ‎World Wide Web.
‎Sună abject.
‎Habar n-ai cât de abject.
‎Oricum, am încercat.
‎Îți mulțumesc. ‎Păstrează cartea de telefoane!
‎- Sigur. ‎- Nu o pot duce unde merg.
‎N-ar trebui să cari prea multe. ‎Ai grijă cum ieși!
‎- Sigur. Mersi! ‎- Poftim!
‎- Ușor. Trec printre voi. ‎- Vezi cum urci!
‎- Bine. Pa! ‎- Seară bună! Mergi acasă în siguranță.
‎Ciudată rău.
‎Cu multe probleme.
‎RUTH SE EXTERNEAZĂ. VII?
‎Ce avem aici?
‎Bine, vin acum.
‎MAI VII LA SERVICIU?
‎Iisuse! De ce nu-mi dau timp ăștia?
‎SUNT ACASĂ, DACĂ ȚI-E FOAME.
‎Bun. Așa da.
‎Lucrez la o piesă nouă ‎în care dau publicului un cuțit
‎și îl provoc să-mi împartă corpul în zone.
‎Se numește „Paralela 38”.
‎Splendid!
‎Mersi!
‎- Piept sau pulpă? ‎- Mâncați voi primele, fetelor!
‎Max crede că granițele ‎sunt o iluzie opresivă, ca bursa.
‎Nu. Avem întotdeauna nevoie de limite
‎ca să știm unde ne terminăm noi ‎și unde încep ceilalți.
‎Nu trebuie să tai mereu în carne vie.
‎În Războiul din Coreea, ‎carnea vie erau cei ca mine.
‎Ți-ai revenit, Ruthie!
‎Scuze că nu m-am mai întors aseară!
‎Lucrurile au scăpat rău de sub control.
‎Uite Valiumul!
‎Mulțumesc.
‎Mulțumesc foarte mult!
‎Mă duc să mă întind puțin.
‎Lăsați vasele!
‎- Te ajut să urci. ‎- Ești o comoară.
‎Mersi…
‎- Ruthie! ‎- Mersi!
‎- Ești bine? ‎- Da, sunt bine.
‎Ai grijă cu pastilele! ‎Betty Ford era dependentă de ele.
‎Ea și toate celelalte femei din suburbie.
‎După cum știi, eu le tratam.
‎- Unde ai fost? ‎- Pe cine ai tratat?
‎Mă crezi dacă îți zic ‎că am agățat un tip în Public Enemy
‎și era să mi-o pun cu iubitul maică-mii?
‎Da. Asta e și problema.
‎Nemo, doctorii erau foarte îngrijorați.
‎I-au găsit un nodul în gât.
‎I-au făcut o biopsie ‎și o radiografie toracică.
‎Nu e cam ciudat ‎că ai urmărit ambulanța cu mașina?
‎Fetișizarea morții e compatibilă ‎cu grija față de ceilalți.
‎Știu că e greu.
‎Am lucrat șase luni ‎ca păpușar într-un azil.
‎Nu moare, Maxine.
‎Oricum, în curând îmi voi permite ‎cei mai buni doctori
‎și cele mai tari radiografii.
‎Ruth știe că o iubesc.
‎Bine.
‎ANTECEDENTE ‎CĂUTARE CHEZARE CARRERA ÎN NEW YORK
‎CĂUTARE TERMINATĂ
‎BĂRBAT - BRONX
‎E în Bronx.
‎Deschide!
‎E cineva acasă?
‎Ai întârziat două ore.
‎- Nu ești tipul de la cablu. ‎- Îți amintește de ceva?
‎Eu și Google te-am căutat, nu glumă.
‎- Poftim? ‎- Scuze!
‎- Ce e… ‎- La o parte!
‎Da.
‎Scuze! Cum te pot ajuta?
‎Altfel decât să ne-o tragi mie ‎și răposatei mele mame, cum ai făcut deja?
‎Ce?
‎Dacă nu îți mai amintești, o chema Nora.
‎Nadia?
‎Sigur că îmi amintesc.
‎Nora era un om bun.
‎Am făcut echipă bună.
‎Da, foarte bună.
‎Iar la linia de sosire, ‎eu am primit medalia.
‎Dar era una singură.
‎Ai venit pentru aur?
‎Uită-te și tu în jur!
‎Nu am banii tăi.
‎Nu sunt chiar Regele Midas.
‎Dacă aș fi în locul tău, aș lăsa-o baltă.
‎Da.
‎Nu am venit aici ca să-mi spună hoțul
‎cum să recuperez moștenirea familiei.
‎Nu. Voiam să spun ‎că totul e un fel de Coney Island.
‎Cum adică? Ultima stație a metroului D?
‎La noi acasă, Coney Island ‎era un lucru care ar fi îmbunătățit totul
‎dacă s-ar fi întâmplat ‎sau dacă nu s-ar fi întâmplat.
‎Tata nu putea să lucreze.
‎A făcut poliomielită ‎și a sfârșit într-un plămân de fier.
‎Dacă nu s-ar fi dus în Coney Island ‎în vara aceea, n-ar fi făcut poliomielită.
‎Dar s-a dus.
‎E o fantasmă.
‎E un „ce-ar fi fost dacă”.
‎Mama ta, eu și aurul…
‎totul a fost un Coney Island.
‎Păi…
‎E o poveste minunată
‎și îmi pare rău să aud de poliomielită,
‎dar am terminat cu jocurile.
‎Vreau să știu ‎unde te-ai dus după ce ai furat aurul.
‎Detalii, te rog!
‎Iisuse! Încerc să fiu un om rezonabil.
‎- Vrăjeală! ‎- Dacă ar fi vrut să știi, ți-ar fi zis.
‎Da?
‎Pot să te întreb ceva despre mama ta?
‎S-a mutat vreodată?
‎A fost vreodată pe picioarele ei?
‎Asta era problema ei.
‎Joci squash?
‎Am fost campion trei ani la rând ‎la Centrul Sportiv Bowery.
‎N-am mai jucat, dar…
‎Încă am mușchi la picioare ca un armăsar.
‎- Da? ‎- Da.
‎Picioarele sunt bicicletele ‎din cursa vieții.
‎Mulțumesc mult, Chezare!
‎Ești un mare ticălos.
‎Un ticălos nenorocit.
‎M-am bucurat să te văd.
‎Metroul local 6 circulă ‎către Podul Brooklyn și ajunge în stație.
‎Urmează Astor Place.
‎Abonamentul?
‎Domnul Lincoln poate să facă sport aici?
‎Poți obține un bilet de o zi cu 3,75$.
‎Bine. Dați-mi unul, vă rog!
‎- Bună dimineața! ‎- Suntem în mijlocul jocului.
‎- Îl știți pe Chez Carrera? ‎- Ești una dintre fetele lui Chez?
‎Da, exact.
‎O să apară el.
‎Te-a lăsat gravidă?
‎- Deci nu știți cum funcționează sperma? ‎- Despre ce vorbești?
‎Bărbații nu lasă femeile gravide, ‎sperma e slabă.
‎Fecundează oul doar când el o trimite ‎la Nava Stelară a Federației.
‎De-abia pe urmă faci un copil.
‎Ce știți voi, ‎cu șorturile voastre strâmte din 1982?
‎Care sunt bune ‎doar pentru a vă strânge măciucile.
‎Nu mi-am băut încă cafeaua. O zi bună!
‎Nu te plictisești cu ea.
‎Chez e un mic pervers.
‎Bună, Allison! Ce faci?
‎Tot eu sunt.
‎CELE DOUĂ FEȚE ALE LUI JOHN LEBOUTILLIER
‎Nu vinde autograful meu!
‎Cioc-cioc! Pușlama ce ești!
‎Nora!
‎Nu ai voie aici.
‎Oi arăta eu ca Nora, dar eu nu mă joc.
‎Ieri am ucis o stâncă, am rănit o piatră, ‎am băgat în spital o cărămidă.
‎- Sunt rea de îmbolnăvesc medicamentele. ‎- Bine.
‎- Acum ești Muhammad Ali? ‎- Aseară, m-am culcat cu lumina aprinsă.
‎Am apăsat întrerupătorul și am ajuns ‎în pat înainte să se stingă lumina.
‎Sunt diabolic de rapidă.
‎Și mă lupt cu cariile dentare.
‎Deci unde sunt krugerranzii mei?
‎Ce se întâmplă cu tine? Iar faci asta.
‎- Cum adică iar? ‎- Ai făcut asta deja.
‎Ai luat banii aseară.
‎Nora, ai venit la mine aseară ‎și ai luat banii.
‎De fapt, te-ai mai ales cu ceva.
‎Nu te cred.
‎Ești un mincinos.
‎Mă minți, sau m-ai mințit peste 40 de ani, ‎când nu mi-ai zis că Nora a luat banii.
‎Cum adică peste 40 de ani?
‎Ce e asta? Ce ai pățit față?
‎Tu m-ai aranjat. Aseară.
‎Mi-a plăcut.
‎Serios? Ce s-a întâmplat?
‎Acum ne frecăm organele?
‎- Puțin… ‎- Da?
‎- Unde sunt banii mei? ‎- Ți i-am dat aseară.
‎- Ce ai făcut cu ei? Unde sunt? ‎- Nu știu.
‎Rahat!
‎- Ce? ‎- Sigur că da. A cumpărat mașina.
‎Ne mai vedem diseară?
‎Sper că nu. Dar, cunoscând-o pe mama, ‎probabil că ne vedem.
‎Bineînțeles! Se putea altfel?
‎Tipic.
‎Ce altceva decât o Alfa?
‎Bravo, mamă!
‎Îmi pare rău, Nora! Moș Crăciun trebuie ‎să ducă mașina înapoi la Polul Nord.
‎Ce naiba…
‎Sunt ale mamei mele.
‎Scuze! Astea sunt lucrurile mele.
‎Mama ta nu mai vrea ‎să-ți dea bani pentru apartament și haine.
‎Îți dă doar pentru copil.
‎Va avea grijă de tine ‎fiindcă ești mama copilului.
‎De fapt, sunt copilul mamei, ‎dar să nu intrăm în amănunte!
‎De ce ai furat aurul? ‎Era foarte important pentru ea.
‎Nu erau niște simple monede.
‎Îmi pare rău. Încerc să dreg situația.
‎Familia ta trăia bine la Budapesta ‎și, într-o bună zi, totul a fost distrus.
‎Nu a mai rămas nimeni. ‎Tu nu respecți faptul că a supraviețuit.
‎Uite…
‎Bineînțeles că respect ‎faptul că bunica a supraviețuit.
‎De ce batjocorești această vrajă?
‎Doamne sfinte!
‎Mă iei cu științele oculte?
‎Suntem evrei așkenazi, nu vrăjitori.
‎Am greșit, e o problemă de traducere.
‎Nu e o vrajă, e un miracol.
‎Verei i s-a întâmplat un lucru imposibil ‎și tu l-ai furat.
‎Ce lucru imposibil?
‎- Nora! ‎- Ruth!
‎Ruth?
‎La naiba, Ruthie!
‎Ia uite! ‎Melanie Griffith ar muri de invidie.
‎Termină! Am încercat toată ziua ‎să dau de tine.
‎Sunt aici.
‎Am vrut s-o mituiesc…
‎- Te-ar fi costat o avere. ‎- Delia.
‎- Ce faci? ‎- Păi…
‎- Îngrijorezi o văduvă. ‎- O văduvă?
‎Are și ea probleme ei,
‎dar e nevoită ‎să dea întruna telefoane după tine.
‎E în regulă, Delia.
‎Mă ține în formă.
‎Nu mă deranjează.
‎- Știi să conduci mașini cu cutie manuală? ‎- Ce crezi?
‎Bine. Da.
‎Pare să zică că știe.
‎O să ai nenumărați soți.
‎Nora, sunt în doliu.
‎Chiar ai condus foarte bine.
‎- Ce? ‎- Am zis că mă bucur să te văd zâmbind.
‎- E plăcut să conduci mașina asta. ‎- Da.
‎Dar ai dreptate să vrei să o dai înapoi.
‎Dai dovadă de maturitate. ‎Sunt mândră de tine.
‎Pot să te întreb ceva?
‎Ce e în neregulă cu mama?
‎- Cu mama ta? ‎- Da.
‎A trecut prin greutăți de neimaginat. ‎A fost la Auschwitz.
‎Nu cred că o vom înțelege vreodată.
‎Sau s-a născut așa.
‎Înnăscut sau dobândit?
‎Dar să lăsăm asta! Nu vreau ‎să strig „Auschwitz” în reprezentanță.
‎Cine ar vrea?
‎Să-ți spun ce e de fapt!
‎Epigenetică.
‎Da. Treaba aia ‎cu înnăscut sau dobândit nu există.
‎Știi cine a inventat-o?
‎Francis Galton,
‎fondatorul eugeniei.
‎- Ce? ‎- Eugenie.
‎Nora!
‎Ia uite ce fâșneață ești!
‎Arăți superb.
‎Ia te uită! Aici mă cunosc ‎ca pe Norm în barul Cheers.
‎Lăsați! E prea devreme.
‎E doar un alcoolic drăguț ‎prins într-o căsnicie fără amor.
‎Iar eu aș vrea să returnez o mașină.
‎Tocmai ai cumpărat-o. E vreo problemă?
‎Tot felul de probleme.
‎Da, tot felul. M-am răzgândit.
‎Vii mereu pe aici. ‎Ți-ai dorit-o de atâta timp…
‎N-aș vrea să te văd…
‎Sunt terapeutul ei ‎și o face la recomandarea mea.
‎Voiam să fiu drăguță. ‎Nu vreau aprobarea doctorului.
‎Mașina se depreciază ‎din momentul cumpărării,
‎așa că sunt obligată să scad o sumă.
‎Bineînțeles.
‎Doar un pic.
‎Am plătit cash? ‎Speram să fi plătit cu aur.
‎Sper să găsești ceea ce cauți.
‎Da. Dacă am baftă,
‎totul merge într-un cont pentru Nadia.
‎Îți numești fetița după mine?
‎PREMIU PENTRU VÂNZĂRI
‎Păi… Ce dezamăgire!
‎Bine. Cred că am terminat aici.
‎Hai să verificăm portbagajul!
‎Ce de blănuri de samur!
‎Nici Imelda Marcos ‎nu își păstrează toți pantofii.
‎Da.
‎Bine.
‎Cei de la care a cumpărat ‎blănurile au monedele.
‎Sunt uzate.
‎Accept returul, dar nu la preț întreg.
‎Logic. E ceva tipic.
‎Grozav! Toți negociem aici, deci poftiți!
‎Afaceri mari, numerar.
‎Îmi dați krugerranzii înapoi?
‎Asta e tot?
‎- Pentru banii dați, asta e tot. ‎- Voi faceți afaceri, înțeleg.
‎Regret, dar s-a produs o eroare.
‎Krugerranzii au fost aduși din greșeală.
‎Greșelile sunt ‎jumătate din afacerea noastră.
‎Am nevoie de acele monede. ‎Sunt pentru fiica mea,
‎ca să-i dau ceva palpabil
‎și să mă revanșez pentru multele lucruri ‎pe care nu i le pot da.
‎Lucruri importante. ‎De exemplu, cum să te descurci în viață.
‎Acum începem.
‎- E mereu o poveste tristă. ‎- Vă dau o geantă?
‎Poftim?
‎Am nevoie de toate, bine?
‎Dacă mama nu le are pe toate, ‎nu va supraviețui.
‎Nu va funcționa.
‎Știu asta cu siguranță.
‎Oricum a murit, nu?
‎Da, e suficient.
‎Seară bună! Ave Satana!
‎Mulțumesc, Ruthie!
‎Inelul e un sacrificiu prea mare.
‎Nu îl merit.
‎Nu te merit pe tine, Ruthie.
‎Nimeni nu merită ce primește în viață. ‎Nu așa merg lucrurile.
‎Ce înseamnă inelul pentru mine?
‎O să fiu morbidă, ‎dar e o promisiune de la un mort.
‎Prefer să fiu în viață cu tine.
‎Așa să fie!
‎Să știi că noi două ‎vom face multe împreună, bine?
‎Sunt un fel de oracol, ca să știi.
‎- Serios? ‎- Da, cam așa ceva.
‎Apropo de viitor,
‎ajunge cu…
‎Trebuie să te lași de fumat.
‎Spune femeia gravidă.
‎Bebelușului îi place să fumeze.
‎Eu sunt bine. ‎Folosesc criogenia sau așa ceva, dar tu…
‎- Da? ‎- Da.
‎Ba pe-a mă-tii!
‎De asemenea, vreau să începi ‎să investești bani. Bani adevărați, da?
‎Dacă vrei să faci bani, ‎investește în Tyson Foods, Grainger,
‎Illinois Tool Works, produse Apple…
‎Nora!
‎Vrei să mă faci să mă simt mai bine, ‎dar nu te mai strădui atât!
‎- Ce am făcut? ‎- Vreau să fii aici, cu mine.
‎Să fii aici, acum.
‎Poți face asta?
‎- Bine? ‎- Aici?
‎Te rog!
‎Bună! Sunt Nora. Vorbește!
‎Bună, Nora!
‎Nu te speria! Sunt eu, fiica ta.
‎Te sun din continuumul spațio-temporal ‎din Upper East Side.
‎Sunt în corpul tău, așa se explică vocea.
‎Dar nu te speria de asta! Fii calmă!
‎Vreau doar să te salut
‎și să-ți zic ‎că sunt foarte supărată pe tine.
‎Faci totul praf iar și iar
‎și e foarte greu de suportat…
‎Probabil vei sta cu Chez vreo doi ani.
‎Cu tovarăși inferiori,
‎ca apa care-și caută propriul nivel.
‎Și ce să zic? Bravo ție!
‎Mai bine decât să fii singură, cred.
‎Oricum…
‎Duc aurul la Vera, unde îi e locul.
‎Așa închid bucla asta idioată și mă car.
‎Sper să fie o a doua șansă pentru voi
‎și să nu distrugeți totul.
‎Deci…
‎Bine.
‎Te iubesc.
‎M-am străduit cât am putut. Bine, pa!
‎De asta au inventat telefoanele mobile.
‎Alan!
‎Mi-a luat cineva geanta?
‎Ai văzut cine mi-a luat-o?
‎Tu mi-ai luat geanta?
‎Futu-i!
‎Subtitrarea: George Georgescu