‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫את חושבת שהוא מתכוון להציע נישואין?‬
‫איזה באסה.‬
‫בסדר. כן, נדבר אחר כך.‬
‫היי.‬
‫ברוך הבא לאתמול.‬
‫אני שמחה שהצלחת להגיע.‬ ‫ותראה, אתה עומד ממש זקוף.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫אין הרבה אנשים כאן‬‫ ‬‫שיכולים להגיד את זה.‬
‫בוא, אראה לך את המקום.‬ ‫-‬‫בית‬‫ מגניב.‬
‫למה אתה חושב שזה קורה לנו?‬
‫אני די בטוח שזה עונש מתקן על היותך אדם רע.‬
‫למה אדם רע?‬
‫אני מתכוונת, יש את היטלר‬‫, ויש את כל היתר.‬
‫אפילו ווייל-אי-קויוטי.‬
‫כן, הוא שם. הוא בחיפוש אחר ארוחה חמה.‬
‫אתה מקבל שבץ?‬ ‫-לא.‬
‫הבחור שביאטריס בגדה בי איתו, נמצא כאן.‬
‫אל תסתכלי.‬
‫קח את זה בקלות, בסדר?‬
‫אחר כך תראה לי מי זה,‬ ‫ואני אשבור לו את הברכיים, בסדר?‬
‫אבל כרגע, יש לנו דאגות גדולות יותר.‬ ‫עניין של חיים ומוות.‬
‫אלוהים.‬
‫מה זה?‬
‫התאוריה החדשה שלי‬ ‫היא שמדובר בשדה כבידה צפוף להפליא‬
‫שצובר ‬‫תודעה‬‫ ‬‫ומתעלל בנו בכוונה עכשיו.‬
‫שילוב של ‬‫חור שחור ‬‫ו"הם יורים גם בסוסים"‬‫.‬
‫כן, ‬‫בשירותים ‬‫שלי אין חור שחור, אז...‬
‫זה לא הולך להיות כיף‬ ‫אם תמשיך לדחות את התיאוריות שלי.‬
‫את דחית את שלי.‬
‫כן, כי היא הייתה פשטנית מבחינה מוסרית‬ ‫ונרקיסיסטית.‬
‫היקום הוא מוסרי,‬ ‫אבל שותף לדעות שלך לגבי מוסר‬‫?‬
‫ננסה את הדרך שלך.‬
‫יופי.‬
‫מה עשית שם?‬ ‫-מי הבחור הזה?‬
‫האם אי פעם עשיתי משהו רע מאוד לאחת מכן?‬
‫אמרת שלא כדאי שאאמץ‬ ‫אלה שני גורי המסטינו נפוליטנו‬
‫כי הבית שלי קטן, אבל הם היו צריכים בית‬ ‫ויכולתי לעשות כמה שינויים.‬
‫בסדר. את גם רוצה להוסיף משהו?‬
‫לא, אני אוהבת שאת ‬‫פוסטמה‬‫.‬ ‫זה גורם לי להרגיש עליונות מוסרית.‬
‫בסדר, זו דרך טובה לא לשפוט אנשים.‬
‫יש עוד משהו?‬ ‫-כן.‬
‫מי?‬ ‫-ג'ינה.‬
‫כשאמרת שג'ינה היא לא הטיפוס שלי,‬ ‫ממש לקחתי את זה ללב.‬
‫אם לא את, הייתי כבר נשואה.‬ ‫הייתי ‬‫עוזבת את העיר‬‫.‬
‫הייתי מגדלת שני כלבי מסטינו.‬ ‫החיים שלי היו נראים אחרת לגמרי.‬
‫שנשאל את הק‬‫בוצה‬‫?‬ ‫-כן, זה רעיון מעולה.‬
‫בסדר, אין בעיה.‬
‫דינג דונג.‬
‫כולם לבוא לכאן.‬
‫טוב לראות אותך, אותך וגם אותך.‬
‫בסדר, אז היי.‬
‫זו אני מהמסיבה.‬
‫רציתי רק להגיד...‬
‫תודה רבה לכולם‬
‫שבאתם לחגוג הערב.‬
‫איזה אנשים טובים.‬
‫זה אומר הרבה בשבילי.‬
‫ועוד משהו שגם יאמר הרבה בשבילי יהיה‬
‫אם תוכלו להגיד לי‬ ‫אם אתם חושבים שאני בנאדם רע‬
‫או שעשיתי אי פעם דברים מאוד רעים,‬
‫אם תוכלו לבוא ולדבר איתי על זה הערב‬
‫זה יהיה פשוט מעולה. בסדר?‬
‫לכבוד יום ההולדת שלי,‬ ‫ספרו לי אם אני בנאדם רע.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫תודה רבה לך, נדיה.‬
‫אני רוצה להקדיש את הערב הזה‬ ‫לצ'ונג, הדוד שלי,‬
‫שגם התקשה להגיד תודה.‬
‫ל‬‫חיי ‬‫צ'ונג.‬
‫אוהבת אותך, צ'‬‫א‬‫נג.‬
‫צ'ונג.‬ ‫-‬‫צ'ונג.‬
‫זו הסיבה שהיא מתנהגת כך.‬
‫תראה, נתתי לכולם הזדמנות‬ ‫להגיד לי שאני בנאדם רע.‬
‫אף אחד לא עשה את זה כי אני פשוט אחלה,‬
‫אז... הלכה התאוריה שלך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫כן, אני מניחה שבשבילך זה נכון.‬
‫את נראית ממש טוב.‬
‫אני לבושה אותו דבר כל הזמן.‬
‫היי, בנאדם.‬
‫אני ג'ון.‬
‫זה אלן.‬
‫למעשה הוא ילד שהיקום ביקש שאשמור עליו.‬
‫היית אומר שזה תיאור ‬‫הוגן‬‫?‬ ‫-בטח.‬
‫אם מדברים על ילדים, מה שלום לוסי?‬
‫שלומה טוב מאוד.‬ ‫היא זכתה בפרס ‬‫גוונדולין ברוקס‬
‫על השיר שלה ‬‫על ‬‫פסל החירות.‬
‫זה נהדר. לוסי נהדרת.‬
‫ג'ון ואני היינו ביחד שנה.‬
‫איך את יודעת שהיא נהדרת?‬ ‫מעולם לא פגשת אותה.‬
‫הייתן אמורות להיפגש,‬‫ ‬‫אבל שינית את דעתך.‬
‫היא התחרטה, בחור חדש.‬
‫התכוונתי להיפגש איתה, בסדר?‬
‫פשוט... לא התעוררתי.‬
‫אפילו התכוונתי לתת לה ספר.‬
‫"אמילי בת הירח החדש".‬
‫אני אוהב את הספר הזה.‬
‫למה העלית את שמה פתאום?‬
‫אמורים לשאול אנשים מה שלום הילדים שלהם.‬
‫זה מנומס. זה נותן לכולם רגע להעמיד פנים‬ ‫שהעתיד לפנינו.‬
‫אני הולך לקחת סודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫יש שם גם אלכוהול, אז...‬
‫לא, זה ‬‫הקטע ‬‫שלו.‬
‫הוא פיכח, ונאחז בזה בכל כוחו‬ ‫אז הוא לא שותה.‬
‫זו הסיבה שהוא אידיוט.‬
‫אה, חשבתי שזה בגלל שעצבנת אותו.‬
‫אלן, שנאה עצמית מינית‬ ‫היא סימן ההיכר של כל מערכת יחסים‬
‫שמתחילה בבגידה מחוץ לנישואים.‬
‫את לא הגעת לפגישה עם הבת שלו‬‫,‬
‫ו‬‫פירק‬‫ת‬‫ את הנישואים שלו?‬
‫עם כל תחושת האשמה הזו,‬ ‫מפתיע שאתה לא יהודי.‬
‫תודה, בנאדם.‬
‫מה?‬ ‫-בוא נעשה את זה.‬
‫בוא נפגוש את לוסי.‬
‫רציתי שתכירי אותה ‬‫כ‬‫שעדיין היינו יחד.‬
‫בבקשה?‬
‫בסדר.‬
‫אני אוכל איתה ארוחת בוקר‬ ‫בכל יום שני ושישי.‬
‫אז מחר בבוקר.‬
‫תודה.‬
‫אני חושבת שיש הרבה ‬‫ערך ‬‫בהעתקה.‬
‫אני מתעניינת בגניבת רעיונות כצורת אמנות.‬
‫תהית‬‫ פעם ‬‫למה לאמנות חזותית אין את אותה‬ ‫חשיבות שהייתה לה לפני 30 שנה?‬
‫אף פעם לא הקדשתי לזה מחשבה.‬ ‫-האינטרנט.‬
‫איידס.‬
‫משבר האיידס, הוא מחה כמעט כל‬ ‫קול ביקורתי ‬‫משמעותי ‬‫בכל מדיום.‬
‫אז כעת, כוונת האמן קבורה‬
‫בתוך ים של לייקים‬‫ ‬‫ואגודלים מורמים.‬
‫אם ‬‫ה‬‫כוונה‬‫ עדיין קיימת,‬
‫אם היא מספיק ברורה,‬‫ ‬‫לא משנה מה חושב המבקר.‬
‫מה אתה, אספן?‬
‫אני לא באמת מבין ‬‫אמנות‬‫.‬
‫אבא שלי נהג לומר שאין לי אפילו‬ ‫שמץ של יצירתיות בתוכי.‬
‫אז עכשיו אנחנו מדברים על אבא שלך.‬
‫אני ממש אוהבת אבות.‬
‫אני אבא.‬
‫רוצה עוד משקה?‬ ‫-כן, אבא.‬
‫שמרי את זה, אני אביא עוד אחד.‬
‫אתה ‬‫ממש טוב בזה.‬
‫אתה נראה כל כך נינוח.‬
‫להזכיר איידס במסיבה‬‫?‬ ‫לא הייתי מעז לעשות זאת.‬
‫זה מה שהיא אוהבת בך?‬
‫תן לי להגיד לך משהו.‬
‫אם תוכל לחפש לך עיסוק אחר...‬
‫אז אולי אני אוכל לגלות.‬
‫תודה.‬
‫פנקייק לארוחת בוקר‬‫,‬
‫מכוניות פרטיות...‬
‫אתה יודע, כל מה שאימא שלי נתנה לי‬ ‫היה א‬‫סימון‬‫ לרכבת התחתית והפרעת אכילה.‬
‫אתה אבא טוב.‬
‫היא תהיה בסדר גמור.‬
‫אבל, את יודעת, זה גיל מסובך.‬
‫כן.‬
‫בערך בגיל הזה‬ ‫החיים שלי חדלו להיות הגיוניים.‬
‫רק רציתי שיעזבו אותי בשקט,‬ ‫לקרוא ‬‫ספרים‬‫ כל היום‬‫.‬
‫אתה יודע מה?‬‫ ‬‫עדיין יש לי את‬ ‫"אמילי בת הירח החדש"‬‫ ‬‫אצל רות.‬
‫אני חושבת שכדאי שאלך לקחת אותו‬ ‫כדי לתת לה.‬
‫מאוחר עכשיו. אולי ניתן לה אותו ‬‫ב‬‫פעם אחרת?‬
‫בחייך. בוא נעשה את זה הערב.‬
‫היא מזדיינת עם כולם,‬ ‫ואני מתבונן כמו אידיוט.‬
‫סליחה.‬
‫מה השעה?‬
‫שש בבוקר.‬
‫אלוהים.‬
‫אני הולכת לרות כדי להביא את הספר ללוסי,‬ ‫בסדר?‬
‫נתראה בארוחת הבוקר.‬
‫בסדר, בייב.‬
‫אתה בסדר?‬
‫העצמות שלי כואבות כל בוקר.‬
‫תיבדק. אולי ‬‫יש לך מחלת ליים.‬
‫אלוהים.‬
‫היי, מצאת את זה?‬
‫כן.‬
‫עמוק בתוך הארון.‬
‫תודה.‬
‫את יודעת שאני שומרת את כל הדברים שלך.‬
‫יש לי אפילו את כרטיס יום האהבה‬ ‫שהכנת לי בכיתה ד'.‬
‫אימא שלך הייתה קצת לא יציבה‬ ‫בערך בזמן הזה‬‫,‬
‫ואמרתי לה‬
‫ש‬‫אני לא מנסה להחליף אף אחד.‬
‫אני רק מנסה להיות כאן‬ ‫כדי לעזור לילדה קטנה שזקוקה ל‬‫עזרה‬‫.‬
‫זה היה הדבר הנכון לעשות.‬
‫בטח.‬
‫נעלת את הדלת אחרי‬‫י‬‫ך?‬
‫כן.‬
‫היי, רות, אם היית הולכת למות היום‬‫,‬
‫היית מוכנה לזה?‬
‫היית מרגישה שלמה עם החיים שלך?‬
‫כן ולא.‬
‫אז, מה עושים ‬‫כדי ‬‫שיהיה רק כן?‬
‫אין מה לעשות.‬
‫החזקת שני רעיונות ‬‫סותרים ‬‫בראש באותו הזמן‬
‫וקבלה של שניהם...‬
‫זה החלק הכי טוב בלהיות אנושיים.‬
‫כן‬‫-‬‫לא, טוב‬‫-‬‫רע, חיים‬‫-‬‫מוות.‬
‫"‬‫ווקס און, ווקס אוף‬‫"‬‫.‬
‫עגבני‬‫י‬‫ה, עגבנייה, אפונה וגזר...‬
‫כל הלילה. כל היום.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫בחייך.‬
‫תראי. עכשיו,‬
‫אני מסתכלת עלייך כפי שאת היום‬‫,‬
‫אבל אני גם עדיין מביטה בך‬ ‫כילדה הקטנה והמיוחדת שהכרתי.‬
‫יום אהבה שמח.‬
‫הנה זה.‬
‫טוב, אולי אני לא אימא,‬
‫אבל, היי, לעזאזל, קיבלתי את זה.‬
‫תראי, היא מעשנת‬‫.‬‫ כמוך, הבנת?‬
‫ולנטיין הקדוש עישן המון.‬ ‫כולם יודעים את זה.‬
‫כן.‬
‫בינגו.‬
‫זה כאן.‬
‫זה נכתב על ידי אותה‬ ‫סופרת שכתבה את "האסופית".‬
‫כן, כמובן.‬
‫כולם אוהבים את אן‬‫,‬
‫אבל אני אוהבת את אמילי.‬
‫יש לה צד אפל.‬
‫נעלת את הדלת אחרי‬‫י‬‫ך?‬ ‫-כן.‬
‫כבר שאלת אותי את זה, רותי.‬
‫אני יודעת. הזיכרון שלי רופף.‬
‫יש מישהו בשכונה.‬‫..‬
‫אני מכינה לך תה.‬
‫אבל, באופן אישי,‬‫ ‬‫לא הייתי נוגעת בזה.‬
‫"היא תיעבה את רודה‬
‫יותר מתמיד על כך שניסתה ‬‫להשלים איתה.‬‫"‬
‫את יודעת,‬ ‫רודה הייתה ה‬‫פוסטמה‬‫ בסיפור הזה,‬‫ ‬‫כמובן.‬
‫בבקשה‬‫.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫פיצוץ גז.‬ ‫-תאונת אופניים.‬
‫אני יודע שאת חושבת‬ ‫שאני נרקיסיסט מוסרי,‬
‫אבל יש טובים ויש רעים‬‫,‬
‫ואני בהחלט ‬‫אחד מהטובים.‬
‫והחתיכת חרא הזה, הוא...‬
‫הוא בחור רע.‬
‫בסדר, אם כך מדוע אתה זה שנענש?‬
‫היי,‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫ג'ון.‬
‫איזו הפתעה.‬
‫אז תקשיב. זוכר שהברזתי ללוסי‬ ‫ומאז אתה נוטר‬‫ לי טינה ‬‫בסתר‬‫?‬
‫בוא ניקח אותה לארוחת בוקר מחר,‬
‫נעשה את הכול כשר למהדרין, בסדר?‬
‫אנחנו יכולים ללכת לבית שלי.‬
‫בוא נצא מיציאת החירום.‬
‫זה יהיה כיף.‬
‫לוהט. בוא.‬
‫את חייבת להפסיק להיות כל כך מודאגת לגביו.‬
‫כבר בזבזת מספיק זמן על הבחור הזה.‬
‫אני יודע שזה מבאס, אבל בחייך.‬
‫כן.‬
‫כן, זה מבאס.‬
‫נראה שזה מבאס בשביל כל מי שמעורב,‬ ‫מלבד בשבילך,‬
‫ו‬‫אין בזה בכלל היגיון‬‫,‬
‫בגלל שאם מגיע למישהו להיענש‬
‫למשך שארית החיים המזוינים של‬‫ו‬‫,‬‫ ‬‫זה אתה.‬
‫אתה פשוט זבל,‬
‫ומישהו צריך לאסוף אותך לשקית,‬
‫להוציא אותך ולזרוק אותך לנהר,‬
‫ולגאול את כל מי ‬‫שמריח‬ ‫את ‬‫הסירחון שלך‬‫ מייסוריו‬‫!‬
‫אלוהים!‬
‫היי!‬
‫אני לא יודע‬‫ת‬‫ מי את‬‫ם‬‫ לעזאזל‬‫,‬ ‫אני לא יודע‬‫ת‬‫ מה קורה פה,‬
‫אבל או ‬‫שתמצצו ‬‫אחד לשני‬ ‫או שת‬‫עופ‬‫ו מהדירה שלי.‬
‫בסדר? באמת.‬
‫אני לא מוצץ לאף אחד.‬
‫בי, הוא מכור לסקס.‬
‫מי?‬ ‫-מייק שלך. מייקל שלך.‬
‫אלן, אתה כל כך שיכור עכשיו.‬ ‫אני לא מתכוונת לעשות את זה איתך.‬
‫אני לא, בסדר?‬
‫בי, הוא מכור לסקס.‬
‫אל תטרח להתקשר אלי‬‫י‬‫ שוב‬‫,‬ ‫כי אתה לא תתפכח.‬‫ ‬‫אתה צריך עזרה נפשית.‬
‫בבקשה, בי.‬
‫שוב פיצוץ גז.‬ ‫-שוב?‬
‫פגעה בי מכונית.‬
‫קלאסי.‬
‫היי, חכה רגע.‬
‫אתה אומר שאף פעם לא נהרגת‬ ‫מנפילה במדרגות?‬
‫לא.‬
‫אתה ‬‫מין‬‫ גיבור‬‫-‬‫על מזורגג‬‫,‬‫ או‬‫...‬
‫את חושבת שאנחנו ‬‫נהרגים ‬‫באותו הזמן?‬
‫היי, יום הולדת שמח.‬
‫תן לי שנייה.‬
‫עם סוזן?‬ ‫-כן, כי היא הייתה עושה את זה.‬
‫מה?‬ ‫-היא הייתה חונקת אותה בזמן הסקס.‬
‫כן, היא ‬‫הייתה ‬‫חונקת ‬‫אותה‬‫.‬
‫כן.‬
‫זה די מחרמן.‬
‫נכון, זה מחרמן, אבל אז החלו המעקבים.‬
‫זה לא מחרמן.‬ ‫-כן.‬
‫הבחור הזה עוקב אחרינו‬ ‫כבר חמישה רחובות.‬
‫מה את ב‬‫כלל‬‫...‬
‫תעוף מכאן, בן זונה!‬
‫אמרתי תעוף מכאן לעזאזל!‬
‫תעוף מכאן, בן זונה! תעוף מכאן!‬
‫בואי נלך!‬
‫שלוש-אחת-אחת,‬
‫אתם אחלה.‬ ‫תקשיב, אני רוצה לדווח על דליפת גז.‬
‫- רות, לא להשתמש! -‬
‫כן.‬
‫כן, זה דחוף.‬
‫אתה יודע מה, זה אפילו מקרה חירום מזוין.‬
‫נדיה!‬
‫אלוהים. תסתכלי עלי‬‫י!‬
‫נדיה, לא! בבקשה.‬
‫אלוהים.‬
‫חשבתי שזה פורץ.‬
‫שמעתי שמישהו חשוד מסתובב בשכונה.‬
‫פאק.‬
‫את חושבת שהוא מתכוון להציע נישואין?‬
‫איזה באסה.‬
‫כן.‬
‫היי, אני אלן.‬
‫אני מדבר בטלפון.‬ ‫-כן, עם החברה שלי.‬
‫ביאטריס.‬
‫בי...‬
‫אני אתקשר אחר כך.‬
‫תקשיב.‬ ‫-למה אתה?‬
‫למה אני מה?‬
‫בי.‬
‫היא בחרה בך, ואתה לא אוהב אותה.‬ ‫אתה לא נאמן.‬
‫אתה אף פעם לא נענש.‬
‫אז למה אתה?‬
‫היא לא בחרה בי, אלן.‬
‫הבחירה היחידה שעשתה הייתה לעזוב אותך.‬
‫אף אחד לא בוחר בי.‬
‫אני ‬‫הריק שבא במקום ‬‫הבחירה.‬
‫אלן.‬ ‫-קיבלתי התקף אס‬‫ת‬‫מה משאיפת גז מדמיע, את?‬
‫מה אם הם ממשיכים?‬
‫מי? מי ממשיך?‬ ‫-הם.‬
‫אני מתכוונת, כולם חוץ מאיתנו.‬
‫חשבתי שמה שקורה לנו‬ ‫לא ‬‫פוגע ב‬‫אף אחד אחר, אבל...‬
‫אני מתכוונת, כולם נמצאים בזה גם כן.‬
‫מה?‬
‫חמש‬‫-‬‫עשרה פעמים‬‫ ‬‫רות התאבלה עלי‬‫י‬‫,‬
‫בחמישה‬‫-‬‫עשר יקומים‬‫.‬
‫היא לבד.‬
‫חכי‬‫,‬‫ גם בשבילך זה 15? ספרת?‬
‫אני יודעת לספור, אלן.‬
‫היי, יום הולדת שמח.‬
‫היי. בסדר, תקשיב לי.‬
‫אנחנו עוזבים‬‫,‬ ‫ואני לא הולכת להביא את הספר.‬
‫אני אספר לבת שלך על "אמילי בת הירח החדש".‬
‫ברור?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יכול לעזור לי?‬ ‫בטח.‬
‫מצטערת, אני חייבת להתקשר.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתה רוצה שארגיש אשם? אני לא.‬
‫אני לא החבר של ביאטריס.‬ ‫זה היה החלק שלך.‬
‫אני יודע שהעונש שלך לא תלוי בי.‬
‫אבל אני לא מתכוון להקל עליך.‬
‫מי זו ביאטריס? יודעים מה? לא משנה.‬
‫תקשיב, יש לי טיסה מוקדמת לש‬‫וו‬‫דיה בבוקר,‬
‫אז אתה צריך לצאת‬‫ ‬‫כדי שהוא ייכנס.‬
‫שיהיה.‬
‫אם זו לא היית את,‬‫ ‬‫זו הייתה מישהי אחרת.‬
‫נראה לך שאכפת לי?‬
‫לא ניסיתי להעליב אותך, גברתי.‬
‫לך תזדיין.‬
‫היא סיפרה לי הכל עליך, אתה יודע?‬
‫שיש לך בעיות נפשיות,‬ ‫שאתה חולה ומסרב לקבל עזרה,‬
‫ושהיא לא יכלה להיפרד ממך‬ ‫כי היא פחד‬‫ה‬‫ שתעשה משהו.‬
‫היא קוראת לך ‬‫"‬‫ג'ינג'י‬‫"‬‫.‬
‫היא יכולה לקרוא לי איך שהיא רוצה.‬
‫אני תכף חוזר, בסדר?‬
‫הנה היא.‬
‫ג'ון, בנאדם.‬
‫הילדה ע‬‫שתה‬‫ לי אצבע משולשת.‬
‫היא מושלמת.‬
‫לוס, תגידי שלום.‬
‫תגידי שלום, מתוקה.‬
‫זמן לפנקייק‬‫.‬
‫בסדר, ג'ון.‬
‫תיזהר.‬ ‫-עם מה?‬
‫מה לא בסדר?‬
‫מצטערת, אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫לעשות מה?‬ ‫-אני לא יכולה לפגוש אותה.‬
‫אני ‬‫על‬‫ולה למות מולה‬‫, ג'ון‬‫.‬
‫למות?‬ ‫-כן.‬
‫מ‬‫מה תמותי?‬ ‫-לא יודעת. ‬‫מבור, בתור התחלה.‬
‫אני יכולה להידרס על ידי מכונית‬‫.‬ ‫כלומר, במקרה הטוב ביותר, אני...‬
‫איעלם.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫בבקשה, אני מתחנן.‬‫ ‬‫אל תעשי לה את זה.‬
‫אני לא יכול שאנשים‬ ‫נכנסים ויוצאים מחייה כ‬‫כה‬‫.‬
‫בדיוק, בסדר? אני לא נגדה.‬ ‫אני רק מגינה עליה.‬
‫אל תעשי לה את זה, בבקשה. בסדר?‬ ‫אל תעשי לי את זה.‬
‫אני מתחנן. אני אוהב אותך.‬ ‫בבקשה אל תעשי את זה.‬
‫בואי רק להגיד שלום.‬
‫הלוואי שיכולתי. באמת.‬
‫הלוואי שיכולתי, בסדר?‬
‫מצטערת. אני מצטערת על הכול.‬
‫בסדר? אני חייבת ללכת.‬
‫ציאניד הוא מתוק?‬
‫בגלל זה ג'ים ג'ונס שם את זה במיץ?‬
‫כדי שהילדים לא יטעמו את זה?‬
‫ג'ונסטאון היה משוגע.‬
‫לפחות הוא יודע את האמת.‬
‫מדהים.‬
‫אולי זה צריך להיו‬‫ת המיצג הבא שלנו.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אבל זה משהו גדול. אני לא יודעת.‬
‫חכו, שום דבר אחר שנעשה‬ ‫לא יהיה כל כך משמעותי.‬
‫אולי... אני צריכה לייסד דת חדשה.‬
‫בחייך, בנאדם.‬
‫בבקשה אל תהיה מת.‬
‫פאק.‬
‫היי‬‫.‬
‫אני רוצה לדווח על דליפת גז.‬
‫כל יום מזורגג, בבקשה.‬
‫בכל יום אני רוצה לדווח על דליפת גז.‬
‫סליחה שקיללתי. מדברת רות ברנר.‬
‫ב-ר-נ-ר‬‫, מזרח 12‬‫ מס' 311.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫מתת?‬ ‫-מתת?‬
‫לא.‬ ‫-אמרתי לך, ‬‫אני חושב שאנחנו מתים באותו זמן.‬
‫תרגום כתוביות: זיו בן יעיש‬