UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Oatmeal.
Ce dracu' e în chestia asta?
LUNI 11:30 AM ÎNTÂLNIRE - REVIZUIRE COD
Futu-i.
Bună, Nemo.
E gândacul.
„La 87 de ani, Dolores Huerta e un simbol al drepturilor civile.
A pornit mișcarea agricultorilor cu Cesar Chavez
în timp ce creștea singură 11 copii.” Îmi place.
Ăsta e un fel de mesaj de întâmpinare sponsorizat de Wikipedia?
Nu, citesc un articol dintr-un ziar.
Nebunesc.
Îți vine să crezi? Huerta avea 11 copii.
Eu n-am niciunul. Divorțată de două ori.
Eu am divorțat de zero ori.
Max, dacă te consolează, îți promit că într-o zi vei divorța și tu.
Mulțumesc mult.
Bați undeva cu asta?
Reflectez asupra vieții și alegerilor mele.
Îmi pare rău pentru aseară.
Am sărit calul.
Gătitul mă bucură, dar îmi alterează personalitatea.
Te iert, Maxine.
Și ești o gazdă uimitoare.
Ce vreau eu să știu e...
Da?
De unde ai jointul israelian?
De la Wardog.
Vinde? Parcă cumpărase barul de pe Șapte cu B.
Propriu zis, nu vinde...
de aceea nu vrea să spună că vinde.
E o persoană foarte privată.
- E tot la 917? - Da.
Îmi spui ce se întâmplă?
Ți-aș spune...
dar cred că explicațiile ne-ar provoca un anevrism amândurora.
Prietenii nu te pot ajuta dacă nu îi lași,
așa cum am mai spus.
Știu.
Trebuie să plec, Max. Mai vorbim.
Pa.
Aici erai.
Douăzeci și trei, paisprezece.
Și 21...
Nu! Douăzeci și doi.
- Vrei să știi de ce 22? - De ce?
Acum 22 de ani... a murit bunica mea.
Nu a fost brusc.
Kamile, ce faci?
Se poate mai bine, Nadia. Tu?
Trăiască Allah!
- Mișto bluză. - Mersi.
Era... holera e o boală istovitoare și o moarte teribilă.
În mare, nu e fatală.
Ferran, ce face prietenul tău de aseară,
care părea distrus?
- Cine? - Nu știu. Nu l-am văzut bine.
Era beat. Părea supărat.
- Scuză-mă. - Te scuz.
Nu știu despre ce vorbești. A fost liniște aseară.
Nu, a venit un tip. Amicul tău. A dărâmat niște chestii.
Vezi că mai e cineva aici.
O, da.
Bună, Wardog.
Sunt Nadia Vulvokov.
Ascultă. Știu că lunea e ca sâmbăta la tine,
dar chiar am nevoie să mă suni.
Bine? E important.
Mersi.
CĂTRE JOHN
AI FUMAT VREUN JOINT DE LA MAXINE ASEARĂ LA PETRECEREA MEA?
MINȚILE ÎNTREBĂTOARE VOR SĂ AFLE.
DE ASEMENEA, BUNĂ.
Încearcă s-o sune pe mama ca să afle.
Dar nu știe că mama mă iubește.
Vai de mine.
Să începem revizuirea.
Derek, splendid.
Chad, m-ai dat pe spate.
Nadia...
s-a găsit o greșeală în codul tău.
- Deci... - Pot?
Da, nu te grăbi.
- Bob a lăsat o greșeală. - Serios?
De-aia nu merge cum trebuie. Stai. Îl repar eu.
Nu trebuie s-o faci acum, Nadia.
Poți oricând în timpul zilei, da?
De ce nu acum?
Viața e scurtă, carpe diem și tot așa, nu?
- Phil? - Da?
Bine.
Cred că ajunge. Uite.
- Grozav. - Bine, tare. Mersi, Nadia.
Urmează Chad. Ce ai pentru noi azi?
E traficantul meu. O să răspund.
Revin.
- Nadia. - Bună.
- A trecut ceva timp. - Bună.
Ce faci?
Păi... Am fost și mai bine.
Miroase ca George Plimpton după un bairam.
Riscul meseriei, mă tem.
Nu e grozav? Are și o cameră secretă cu parolă.
- Grozav. Ascultă, Wardog. - Bine, m-ai forțat.
Parola e Jodorowsky's Dune.
Tocilarule.
Jointurile pe care i le-ai vândut lui Maxine...
- Israeliene? - Da.
Le-am făcut eu. Ți-au plăcut?
Mai e ceva în ele?
Ceva ce ar produce un efect psihedelic?
- Doar cocaină. - De la furnizorul tău obișnuit?
Nu, un tip mai nou.
- Cine? - Despre ce e vorba?
Cui îi plac drogurile mai mult ca mie?
Ca tine? Nimănui.
Cui îi plac orgiile cel mai mult ca tine?
- Ăstuia. - Ție.
Și totuși, iată-mă.
Am încercat orice drog și nu e nimic
care ar cauza căderea nervoasă pe care o am acum.
Dacă nu sunt drogurile, sunt eu, deci...
- Da. - Da?
Așa răspunzi la telefon acum?
Sunt puțin ocupată. Ce e?
Tu mi-ai dat mesaj.
Da.
Ți s-a întâmplat ceva ciudat aseară?
Da, am fost la o petrecere și lipsea sărbătorita.
Cred că Maxine mi-a dat ceva ciudat aseară,
și nu știu cum să-ți spun ție, ei,
oricui îi pasă de mine,
că trăiesc ceva terifiant.
Că mă tem.
Că mă îndoiesc de sănătatea mea mintală.
Și că aș putea fi moartă.
Alo?
Ești acolo?
Da. Încerc să văd ce rol am eu în toate astea.
Nu știu.
Poate...
să mă ajuți.
Știi ce? Aș putea pleca de la întâlnire ca să te văd,
dar am învățat că, oricând vin să te salvez,
pleci mai repede decât de la petrecere.
Dacă vin acolo, te găsesc acolo?
Bine. Știi ce? Fă-mi o favoare, John. Da?
Trage-ți-o cu altele, da?
Au trecut șase luni.
Mi-o trag cu multe!
Da? O să cred când o să văd.
Futu-i!
Rahat.
Sărbătorito, te distrezi?
Nad? Nemo? Nadia?
Jodorowsky's Dune.
Nadia, uau. Nu ne-am văzut demult.
La mulți ani.
Ce e în asta?
În jointurile israeliene?
Întreabă-l pe Daniel. El m-a ajutat să le fac.
Bine. De unde e cocaina?
- Nu e cocaină. - Nu?
Bine, o să fiu sincer.
Lucrez la ceva ca să ajut oamenii cu depresie.
- Dar e doar K Special. - Ketamină?
Chiar ajută oamenii.
Mai ales cei cu cancer răspund la el
ca la un medicament revoluționar antidepresiv.
Grozav. Mă bucur pentru cei cu cancer,
dar nu era o petrecere pentru cancer.
Iar eu tot mor și... retrăiesc aceeași seară.
- Te doare? - Pari bine.
Da. Nu sunt bine, da?
Uită-te la degetul meu.
Da? A lăsat semn.
Apoi am murit. M-am întors.
Nu mai e acolo.
Ai un istoric de boli mintale în familie?
- Ne e asta. - Întreb fiindcă...
Nu sunt eu. Înțelege, nu pot fi eu.
Deci, ipso facto, trebuie să fie ketamina nenorocită.
Înțelegi? Mulțumesc.
Scuze că am țipat.
Am o noapte grea și nesfârșită.
- Bine. - Ne întoarcem după tine.
- De ce? - Nu, hai pe aici.
Despre el vorbeam.
Ferran? Ferran, el e prietenul tău!
Iar?
Lucrurile alea sunt periculoase!
- Sărbătorito! - Nu-mi oferi aia.
Nads, ce dracu'?
E ketamină de cancer pentru nebuni în ea.
Despre ce vorbești?
Mi-au spus Wardog și dr. Daniel.
De unde știai că Wardog e omul meu?
Cine e dr. Daniel? Nici n-ai încercat-o.
Am plecat.
Ăsta e un „la dracu'”, da?
Futu-i!
- Sărbătorito. - De ce-mi faci asta?
Mulți ani trăiască
Mulți...
Ai grijă.
Futu-i!
Sărbătorito.
E o fantezie bolnavă?
Să-mi las breton?
E ca în The Game.
Sunt Michael Douglas!
Merge bine.
Futu-i!
- Sărbătorito. - Am treabă, da?
Trebuie să aflu cum să cobor scările.
Deci... nu vrei pui?
Stați dracu' departe de mine! Cobor scările!
- Sărbătorito. - De ce?
De ce-mi dai un joint în care nu știi ce e?
Are cocaină.
Nu e cocaină, Maxine.
E ketamină, n-am mai luat ketamină.
Și se pare că mă distruge.
În primul rând, eu știu că e cocaină,
dar nu le-am făcut eu,
dar dacă vrei să spui că-i ketamină, bine.
Dar, în al doilea rând, noi am luat ketamină. Chiar la botezul lui Lewis.
Și ai fost bine.
Am uitat.
- Futu-i. - Bine.
Nadia, calmează-te.
Am făcut totul pentru tine, inclusiv acest joint surpriză,
- ...fiindcă te iub... - Fiindcă mă crezi un gândac.
- Ce? - Nu sunt un gândac.
Tu ești gândacul.
De ce mă faci gândac?
- Fiindcă tu m-ai făcut gândac. - Când? Nu te-aș numi gândac.
Maxine...
Vreau să mă ajuți.
Nu mă ajuți.
Nu mă ajuți deloc. Mă sabotezi.
Vrei să nu te mai porți ca o nebună?
Doamne! Nu sunt nebună!
Bine? Nu sunt nebună!
Știi că nu-mi place când sunt numită nebună.
Uite, înțeleg, da?
Înțeleg că sună nebunesc, da?
Doar mă apăr.
Bine? E vina ei.
Sau poate ești nebună.
Ce faci?
Hei.
Nu poți pleca. E petrecerea ta.
Nenorocita zi de luni.
Izzy? Lizzy? Lizzy?
Trezește-te!
Hei.
Mulțumesc.
Rahat.
Cred că m-am băgat în ceva frumos.
Unde e Maxine?
Nu știu.
E luni, deci...
gimnastică.
Mă ajuți cu ceva?
Bine, e liber.
Scările aveau ceva?
E o poveste lungă cu decese multiple.
Așa e mult mai sigur.
Uite...
Nu sunt nebună.
Nu te judec. Îmi plac nebunii.
Azi ajut un artist să facă jeleu de sânge
ca să-l atârne lângă macheta unei închisori de datornici.
Trebuie să știi cui să ceri ajutor.
În cazul ei, mie.
În cazul tău, tot mie.
Mersi, amice.
Te întorci la grămada aia?
Să mă spăl pe dinți.
LUNI 11:30 AM ÎNTÂLNIRE - COD
Dă-o dracu'.
- Pa, Lizzy. - Pa.
- Te iubesc. - Și eu.
Te-ai întors la memoria reper?
Da, în fața școlii.
Bine. Vezi umbra bărbatului.
Cum te simți?
Înghețat.
Fără putere.
Credința aia e adevărată acum?
Nu.
Nu, știu să cer ce vreau acum,
ca în căsnicia mea.
Ce vrei să ceri?
Vreau ca...
soția mea să...
vorbească cu mine.
Poate vorbești când trebuie să fii atins.
Acum. Poți să-i ceri să te ia în brațe?
Da.
RUTH BRENNER; DOCTOR ÎN PSIHOLOGIE
Ruhtie?
Salut.
- Deci... vrei ceai? - Nu.
Nu vreau apă pretențioasă.
Vreau să vorbim.
Bine.
Ce faci, păpușă?
Cred că o să fie greu.
Putem sta în biroul tău, ca și când sunt un pacient?
Nu cred că ți se potrivește.
Ți-a plăcut mereu bucătăria.
De ce? De ce-mi place bucătăria?
Păi... hrană, siguranță, alimentație,
ce-ți lipsea când erai mică.
Păi...
Cred că-mi pierd mințile, că-s nebună.
Nu folosim acel cuvânt aici.
N-am făcut-o, n-o vom face.
Ce diagnostic avea? Ce naiba era cu ea?
N-o confunda pe mama ta cu problemele ei.
Noaptea trecută am murit.
Cum adică?
- A fost ziua mea. - Corect.
Am fost la Maxine.
Ne-am certat, am încercat să plec.
Am căzut pe scări și mi-am rupt gâtul.
Și am murit.
- Bine. - Bine.
Apoi sunt înapoi la petrecere.
Încerc să plec, înțelegi?
Cad pe scări, îmi rup gâtul iar.
Bine, deci...
Am murit.
De patru ori.
Și pisica mea a dispărut.
Ai fost o adolescentă dificilă.
Am avut perioade înfricoșătoare, nu?
Ți-am spus mereu, dacă devine prea înfricoșător,
să-mi spui...
Electrofon, Ruth. Electrofon!
Sigur?
Să-mi sun amicul de la Bellevue?
- E spitalul de psihiatrie drăguț? - E cel mai apropiat.
Aș urca, dar nu mă țin genunchii.
Iau un taxi și ne vedem acolo.
N-o să fii singură, da?
Bine. Te iubesc.
Poți să scoți bijuteriile și șireturile?
Nu mă-ncurc cu șireturi.
Ne dai colierul, atunci?
E al mamei mele.
Prefer să nu.
Numele complet?
Nadia Vulvukov.
V.U.L.V.O.K.O.V.
Ca Volvo, dar mai multe litere și dislexic.
Te-ai rănit în ultimele 24 de ore?
Nu intenționat.
Simți că te vei răni?
Nu. Categoric nu.
- Ce zi e azi? - Luni.
Dacă ai găsi o scrisoare cu timbru,
- ...ce ai face? - E adresată mie?
- Cine e președintele? - Ce se întâmplă?
Avem o roșcată?
Incendiu la bord!
O pupi pe maică-ta cu gura aia?
Mama mă iubește mult.
Vrei ajutor cu colierul?
Am decis să nu-l scot. Uite ce e.
Dacă sunt capabilă să decid că nu mă supun cererii tale,
nu înseamnă că sunt lucidă și pot lua decizii?
Pare lucidă.
A răspuns foarte rapid, totuși.
Nu știu ce se întâmplă cu mine.
Dar știu un lucru,
că băieții mamei nu decid dacă sunt nebună.
Mulțumesc. Am plecat.
Nu, dacă nu iei loc, te vom lega.
Dră Vulvukov, vă administrez un sedativ.
Dați-mi drumul!
- Calmează-te. Ryan? - Încerc.
Ce se întâmplă acolo?
Nu ne închide nimeni.
Hai să nenorocim petrecerea asta.
Aici erai. Te pierdusem.
Te distrezi.
Glumești? E cea mai tare petrecere.
Putem face orice vrem, cu oricine vrem.
Slavă Domnului, după ce am gătit joia.
Joia. Ce concept.
Cum adică?
N-o să mai fie joi niciodată.
O să fie mereu petrecerea asta.
Și o să ne tot întoarcem.
Și puiul meu, Johnny, s-a întors.
Nimic n-o să se schimbe vreodată.
Subtitrare: Roxana Chiper