Tüdruk, kes armastas hobuseid
Oled õige vara üleval.
Jah. Lottie oli närviline, pidin ta ratsutama viima.
Lottie?
Tegin süüa.
Jah, ma tean.
Kuule, tahtsin küsida… - Sa pead koputama.
Vabandust, läheb meelest.
Ma vajan privaatsust. Kõik marsivad sisse, millal tahavad.
Oleme ju kahekesi.
Kardin on seal põhjusega. Mul on oma elu.
Sa ei pea kogu aeg mu isiklikku ruumi tungima.
Oled viimasel ajal mu peale vihane, laps. - Ei ole. Ja ma ei ole laps.
Kui su ema siin oleks, teaks ta, kuidas rääkida sinuga
neist muutustest, mida sa koged. - Oh issand.
Mitte… Tähendab, jah, ka neist.
Aga mõtlen kõiki neid tundeid.
Sinu vanuses olin kas näljane või mitte.
Olgu. Aga ema suri mingi sada aastat tagasi,
sul on ehk aeg eluga edasi minna.
Sul on õigus.
Ma pean äriasjus linna minema. Kas tuled ka? Vanade aegade mälestuseks.
Ei, jään pigem siia. - Üksinda?
Mitte üksinda, mul on Lottie.
Aga see tüdruk, kes siin lähedal elab?
Kirikuõpetaja tütar? - Kas te pole sõbrad?
Jooksime lastena koos väljadel ringi, see ei tee meid sõpradeks.
Ehk meeldivad tallegi hobused. Minge ratsutama.
Millie ei tea ilmselt sedagi, mis on naistesadul.
Mulle on ta alati meeldinud.
Teda ei huvita teiste arvamus, erinevalt enamikust kohalikest neidudest.
Näeme siis õhtul, pisi. Kallis oled.
Head aega.
Niimoodi.
Sa oled nii ilus.
KÕRTS
Avaldan kaastunnet, preili.
Ma ei hakka teid üksikasjadega koormama,
aga teie isa oli Silas McCallile suure summa raha võlgu.
Ja kui McCall seda tagasi nõudis, tõmbas teie isa välja püstoli.
Niisiis lasi hr McCall ta maha. Enesekaitse on õigustatud.
Kus isa hobune on?
Ta tuli siia ju ratsa.
Hobused jooksevad tihti ära, preili. Aga ma panen kuulutuse üles.
Andke teada, kui laibaga abi vajate.
„Õndsad on need, kes leinavad, sest neid lohutatakse.“
Halb aeg, Millie.
Kahju, et su isaga nii läks. - Mul ka.
Ei tea, kas see lohutab sind, aga loodan temaga kunagi paradiisis kohtuda.
Tõesti?
Sa tahad mu isaga paradiisis koos aega veeta?
Nojah.
Kuigi sa seda maa peal ei teinud? - No ta oli must palju vanem.
Näen, et kannad ta rõivaid. - Jah.
Kas see käib leinamise juurde?
Ei. Mul on linnas asjaajamist.
Nii et see on pigem maskeering?
Midagi sellist.
Kui mina kurb olen, astun läbi Virgili rohupoest. Tuju on otsekohe parem.
Ma ei lähe sinna.
Lähen seda argpüksi Silas McCalli maha laskma.
Oota, mis… Kohe praegu või? - Jah.
On see ikka õige Silas?
Sest Mary isa on Silas M,
Pearli isa Silas F… - Millie, pane suu kinni.
Tule, Lottie, hakkame minema. Lähme.
Tubli tüdruk. - Jane.
Jane, oota.
Oota, Jane!
Kas sa viskasid mind küpsisega? - Ma tulen kaasa.
Milleks?
Tundub, et sulle kulub praegu sõber ära.
Me ei ole sõbrad. - Kunagi olime.
Ja tundub, et sa oled segaduses. See soeng ja vest…
Et mehe moodi kätte maksta, pead riietuma nagu mees.
Teine võimalus on veel: ära maksa kätte.
Millie, mul ei ole vaja, et sa mul sabas sörgid,
terve tee piiblit tsiteerides.
Piiblit. Mis see on? Mingi raamat või?
Kuidas sa niimoodi ratsutama õppisid?
Viime šerifi ka asjaga kurssi. - Ta teab juba. Teda ei huvita.
Keegi peab talle lihtsalt tervet lugu selgitama.
Et Mary isa läks hulluks ja tuleb vangi panna, patte kahetsema.
Siis läheme meie sinuga kirikusse ja palume andeks,
et sa sellist plaani üldse haudusid.
Kui sa seda ikka haud. - Olid sa varem ka nii jutukas?
Jah. Sina oled olnud alati tugev ja vaikne.
Koolis arvasid kõik, et sa oled tumm. Mäletad?
Ütleme tere. - Olgu.
Hommikust, Millie!
Kenad prillid.
Aitäh, Eleanor. See on uusim tehnoloogia… - Nad pilkavad sind.
Oota, Jane. Ei. Palun ära tee seda.
Kahetsed seda elu lõpuni. See jääb plekiks su hingele.
See on rumal ja kõlvatu, sa ei pääse koos minu ja kõigi meie tuttavatega paradiisi.
Ja sind tõmmatakse oksa.
Oota siin, valva mu hobust.
Ma otsin Silas McCalli. See kõrts kuulub talle, eks?
Jah, aga siin teda pole. - Kurat, kus ta siis on?
Pole aimugi, ma ei tea ta graafikut.
Ta ei mõelnud seda nii, issand! Andesta meile kõigile!
Mis juhtus? - Käskisin sul väljas oodata.
Sa oled ju kirikuõpetaja tütar?
Olen jah.
Ütle isale, et mul on kole kahju, et ma kirikusse jõudnud ei ole.
Mul on viimasel ajal kiire ja ma…
Ütlen edasi, kui oleme lahkunud.
Ja seda me kohe teemegi. - Enne ütle, kus Silas on.
Te ei pea seda infot avaldama. - Vasta.
Ta on jahiretkel, siit umbes 30 kilomeetrit põhja pool.
Mässujõe kallastel.
Aga üksi ma teda ei ründaks.
Ta on kärme relva haarama ja hirmus keevaline.
Saab 70 meetri pealt kärbselegi pihta. - Miks?
Mis miks?
Miks ta kärbest tulistama peaks?
Võtame need.
Karistuseks info avaldamise eest.
Mida me nüüd teeme?
Koju me enam minna ei saa, oleme nüüd ju lindpriid.
Sina võid tagasi minna, su vanemad mõistavad kindlasti.
Nalja teed?
Tead, mida nad teeksid, kuuldes, et relva ähvardusel kõrtsi röövisin?
Mina röövisin, sina oled mu pahaaimamatu kaaslane.
Kui ma koju tagasi lähen,
pean hoidma oma seitset õde-venda.
Pean aitama süüa teha ja koristada
ning kirikut valmis panna.
Peaksin endale mehe leidma.
Oled ju Jeesusega abielus?
Hästi. Olgu, hästi.
Oleme öö siin laagris, kogume mõtteid.
Ja hommikul ütleme, et meid rööviti ja/või valdas meid paha vaim.
Ütle, mida tahad.
Mina lähen Mässujõe äärde seda mölakat tapma.
Kuulsid ju, et Silas tapab kärbseid.
Õnneks ei ole ma kärbes.
Jane. See on ju alkohol.
Oh sa kurat. Päriselt?
Arvasin, et punš.
Oled sa seda enne joonud?
Ei.
Sina? - Muidugi mitte.
Kärakas muudab su litsiks või nõiaks. Vahel mõlemaks.
Uudishimu pole ka? - Ei.
Kas see ei ole mitte veider? Et kõik väiksed tüdrukud
on hobuste järele hullud.
Aga suureks saades peaksid nad lihtsalt köögis lapsi kantseldama.
Jah, väga veider.
Aga mitte sina. Sulle meeldivad ikka hobused.
Meeldivad jah.
Minu arust on nad hirmuäratavad.
Pead nendega lihtsalt ühise keele leidma.
Tantsida tahad?
Ei, pole vaja.
Jajah, sul on ju veel leinaaeg.
Oled sa tantsimiseks liiga kurb?
Mulle ei meeldi tantsida. Mulle meeldib ratsutada.
Sellega asi piirdub.
Mina ei tohiks tantsida.
Kuna…
Mingi värk kuradiga.
Ma ei mäleta.
Aga vahel
panen ma oma ema krinoliini selga.
Tantsin kankaani ja mängin, et olen lokaali tantsutüdruk.
No päris ehtne tantsija, kes ei tee igasugu riivatusi.
Tule, proovi ka.
Tule-tule.
Jalg kõrgele.
Või siis… Tantsida saab ka niimoodi hüpates.
See võiks sulle meeldida.
Sa libe lutikas!
Lähme, Lottie.
Tean, et oled siin, McCall!
Mul on püss.
Ära lase, me oleme ohutud.
See tüdruk jah.
Millie? Mida kuradit sina siin teed?
Mina?
Ise jätsid mu surema.
Õnneks kohtusin vana doktor Henryga.
Ma käin jõe teisel kaldal elavat hõimu arstimas.
Sõidame isaga tohtriga vahel kaasa,
kuulutame jumalasõna. - Ma pidasin teda kalkuniks.
Üks hetk.
Jätsid mu surema. - Oleksin tagasi tulnud.
Loll jutt.
Täpselt nagu siis, kui mu üksi jätsid, et Lyle Thomasega sigarit pahvida.
See ei puuduta sind.
Selles asi ongi. Mina riskin sinu nimel oma eluga,
aga sina oled hoolimiseks liiga isekas.
Tulid vabatahtlikult. - Sa käitud nagu hull.
Olen vihane. - Mis siis?
Kas kõik peaksid vihastades tapma kukkuma?
Võib-olla. - Sa ei ole mind tänanudki.
Minuta ei teakski sa, kus McCall asub.
Selles asi siis ongi? Sind on vaja tänada?
Halba see ei teeks. - Olgu.
Aitäh, Millie.
Aitäh, et oled üksildane ja oma elust nii tüdinud,
et minu oma kaaperdad.
See polnud kuigi kena. - Mul pole viisakusteks aega.
Mu isa hobune on sealsamas. Näed?
Selle sadula tahtis ta mulle kinkida. Niisiis võtan tema hobuse tagasi,
sadula ka, ootan Silas McCalli siin ja lasen talle kuuli silmade vahele.
Võid vaatama jääda…
või vanamehe äratada ja uttu tõmmata.
Äratada?
Olgu, doktor. Ta ei tule. Lähme.
Mis toimub? - Ei tea.
Ta on surnud.
Mida me teeme?
Mitte midagi. Vanamees suri loomulikku surma.
Tubli kristlane tuleb korralikult maha matta.
Aita teda tõsta. - Mul pole aega.
Aita või pistan karjuma.
Eit on närvilisem kui kuumale pliidile jäetud mais.
Mine peitu. - Aga laip?
Jah, aga kepiksin teda ikka.
Kes seal on?
Mida sa otsid?
Tänu taevale, et te tulite! Issaristike. Jumal tänatud!
Kartsime hirmsasti, enne kui te saabusite, vaprad mehed.
Kas ma tunnen teid?
Ei. Minu nimi on Sadie, tema on mu vend Clayton.
Jalutasime kirikust koju, kui… Põmm! Bandiidid röövisid meid ära.
On see tõsi?
Jah.
Ja laip?
Üks bandiitidest.
Vanavõitu teine.
Teie püss ehmatas vist teda.
Ta kuulis te hääli ja langes surnult maha, teised bandiidid jooksid metsa.
No tulge siis sisse.
Vabandust. Ma ei teadnudki, et olen nõnda näljane.
Miks poiss nii vaikne on?
Teate ju poisse küll, nad koguvad kõik endasse.
Ütlen talle ikka: „Sa pead selle välja laskma. Kõik, mis su südant vaevab.
Olgu see kui kole tahes. Muidu plahvatad.“
Mõned mehed väljendavad vaikimisega tugevust ja kindlameelsust.
Mitte mina. Ruigan nagu orikas.
Kas väljas on teie hobune? See pruun?
Jah. Mis siis?
Ta on vist üsna vana.
Sitt hobune on.
Ilmselt kingin ta oma tütrele. Ta armastab hobuseid.
Mary või? - Kurat võtaks, Millie!
Sa tunned teda?
Käisime koos koolis. Sellepärast me siin olemegi.
Kas tema saatis teid?
Jah. Teile sõnumit tooma.
No me ei ole ammu suhelnud.
Me teame. See piinab teda.
Kas ta süüdistab võõrdumises mind?
Süüdistab jah.
Kombelõtvuse võiks ta andestada,
aga mitte selle, et te ta isana hüljanud olete.
Kas sellepärast ta Dora pordumajas töötabki?
Ilmselt. Ta ütles ka…
et ta on teis pettunud.
Käite ringi, mõrvate inimesi.
Teile on tähtsam rahva hirmutamine, mitte hea isa olemine.
No ma lihtsalt… Sellised mehed ju ongi.
Nii on meil kombeks.
Kas kõik mehed magavad oma vennanaistega?
Kuidas sa seda tead?
Ärge süüdistage mind, olen pelgalt sõnumitooja.
Mary. Ma mäletan teda.
Ta keppis ju kohtuniku poega,
igal reedel, koolimaja taga? - Jaa. Jah, vist küll.
Tema orgasm oli nii häälekas, et terve klass kuulis seda.
Ta oli matemaatikas nii hea, et oleks võinud oma äri avada.
No teatud mõttes avaski ju. - Aitab!
Palun, lihtsalt… Lõpetage.
Öelge, et mul on kahju.
Tean, et olen väärtusetu sitapea.
Aga palun öelge, et ta tuleks koju.
Palun teid.
See valu…
Jessas!
Keegi võiks mulle lihtsalt kuuli pähe lasta.
Väga kahju.
Seda me teha ei saa.
Palun teid.
Palun. Te peate.
Maryt ei huvita vabandused. Need ei tähenda midagi.
Teie lõputu piinlemine on küllaldane vabandus.
Aga võime teie hobuse talle viia. Selle pruuni.
Ma ei tea, kas ta võtaks kingituse vastu, aga võime proovida.
Kust sa tead, et ta oma vennanaisega magas?
Mu isa on ju kirikuõpetaja. Talle räägitakse igasugu asjadest.
Aitäh abi eest, Millie.
Tahtsid ta põlvili suruda. - Jah.
Ja ta oleks üsna kindlalt su tapnud.
Aga sa oled mu parim sõber.
Ma sõidan Lottiega.
Võid mu isa hobuse võtta.
Ma ei saa. Jane, ma ei oska.
See on lihtne. Ma õpetan.
Oled valmis?
Sadulaga on palju lihtsam.
Sa räägid. - Saan samal ajal rääkida ja ratsutada.
Jah. Ise kartsid varem hobuseid.
Tule, sõidame! - Kardan ikka.
Otsime veel mõned mehed, keda piinata. - Tule, Millie, tõsta tempot.
Ma üritan. Aga kui ma kukun? Kas hobuse seljast on võimalik kukkuda?
PÕHINEB CECELIA AHERNI RAAMATUL
Tõlkinud Triin Jürimaa