Ревіння
Жінка, яка сама знайшла свого вбивцю
Як тут чудово.
Ти в походи ходив?
Глянь на мене, детективе.
Схоже, що мені подобається спати на землі?
А нас тато щоліта брав у похід з ночівлею.
Якось він залишив мене самого на цілу добу. Нічого не сказав.
Узяв і пішов, хотів подивитися, чи є в мене навички виживання.
Мабуть, тому ти такий добре пристосований.
Просто кажу, що можу взяти тебе з собою.
Я не піду з тобою в похід, Дерсте. Ми й так достатньо часу разом.
Мені подобаються кролячі вуха. З фантазією.
Записуй.
Схоже, що її тягли.
Рана на шиї від гострого предмета. Глибока.
Але крові нема.
Ні. Її відмили.
Хотіли, щоб була гарна?
Хтось добре підготувався.
Так. І знав, що він робить.
Або вона.
Вона не чинила опору.
Гей…
Хлопці, ви мене чуєте? Агов!
Безглуздя якесь.
Я відпочивала на природі, а тоді…
Я не знаю, що сталося.
-Усе було добре, а тоді… -Щось пішло не так у секс-грі?
Прикрийте мене, будь ласка.
Дивний наряд для туризму.
Не думаю, що вона туристка.
Я не так була одягнена. Я була…
-Може, стриптизерка? -Я не стриптизерка.
-Її сюди притягли. -Я не…
-У тому місяці було кілька… -Треба…
…нападів у «Апетитній Люсі».
Що тут діється?
Записав цифри з її руки?
-Які цифри? -Які цифри?
Ті, що вирізані в неї на руці.
-551143 -Чорт. П'ять, п'ять…
Для номера телефону мало цифр.
Може, посилання на Біблію?
О боже… Знову ти зі своїм Ісусом.
Та ну тебе. Біблія – просто припущення.
О боже.
Хто на таке здатен? Це…
Чому я досі тут? Це просто…
Наче в мене найболючіші в житті місячні. Прокляття.
Боже мій! Який недолугий ідіот відповідає за цей цирк?
Привіт.
Керол Ендрюс з офісу шерифа округу.
Дуже дякую, що приїхали.
-Я детектив Кріс Дерст. -Вітаю.
Мій напарник, детектив Боббі Бронсон.
-Це ви знайшли тіло? -Ні. Ну… Можна й так сказати.
Її знайшов турист. А я прийняла виклик,
тож, фактично не я її знайшла, але я викликала допомогу по рації,
бо в нас для такого бракує людей.
Це моє перше вбивство.
Можу розповісти вам, що я встигла знайти…
Де ви взяли каву?
-Оцю? -Так. Ту, що у вашій руці.
Тут недалеко, далі по дорозі, є магазин.
Давайте так. Привезіть нам кави.
І накажіть належним чином огородити це місце.
Одна огорожа – шість метрів від тіла,
друга – ще за три метри.
І відженіть звідси машини,
бо вони, певно, вже знищили купу доказів.
Мигдалеве молоко й цукор.
Авжеж, детективе.
О боже.
Як прикро, що ти доволі привабливий.
Може, я досі тут, бо в мене є незавершена справа.
Як у фільмі «Привид» з Патріком Свейзі.
Він же там говорив до людей?
Як саме? Він знайшов Вупі Ґолдберґ.
Мені потрібна своя Вупі Ґолдберґ.
Агов!
Тут є моя Вупі Ґолдберґ?
Щось ти сьогодні незосереджений.
У нього травма. І в мене травма.
День народження жінки.
-Колишньої. -До чого тут це?
-Подзвониш їй? -Ні.
-Усе складно. -Ми ж тут ділом займаємося.
Не біжіть, Керол.
Ми стільки чекали кофеїну. Почекали б ще трохи.
Патрульні щойно привезли.
Вони знайшли машину за кілометр звідси, зареєстровану на…
-Ребекку Мосс. -…Ребекку Мосс.
Це я.
ВОДІЙСЬКІ ПРАВА МОСС, РЕБЕККА
Це вона.
Замислимося про масштаб трагедії?
Я була в розквіті.
-Встановлювати особу померлої смішно? -Ні.
Ні.
Просто… хто робить укладку й контурний макіяж,
коли їде отримувати права?
-Ого. -Контурний…
Людям з тим фото довго жити.
-Якщо вони не помирають. -Гаразд.
Гей.
Жінки ж люблять ходити разом у туалет?
МОНТЕРЕЙСЬКИЙ ОКРУГ КОРОНЕР
Залишайтеся з тілом. Попліткуєте.
СТЕЖКА МІСЦЕ ДЛЯ ТАБОРУ
Доглянь моє тіло.
І на контурний макіяж іде дві хвилини. Я б показала, та я мертва.
Боже.
Ну що? Куди їдемо?
Не квартира, а смітник.
Але це був мій смітник.
Я за ним сумуватиму.
Я більше року збиралася доробити цю полицю.
Думала, якщо довчуся й отримаю диплом, матиму книги й поставлю сюди.
Тепер уже нічого не буде.
-Багато книжок про злочини. -Жінки люблять це лайно.
Не говори так зневажливо.
Гаразд, містере «Люблю свою маму, жінку й дочок».
Вважаєш це слабкістю?
Вважаю, що як хтось цілує тебе вранці на прощання
й каже йти й робити цей світ кращим,
ти живеш у фантазії.
Це краще, ніж бути понурим козлом,
якому треба щодня напиватися, просто щоб виконувати свою роботу.
Ти назвав мене козлом?
Я просто спостережливий.
Яка лажа!
У мене було життя, друзі.
А тепер що? До кінця світу страждатиму від ПМС?
Ой! Якого біса?
Не чіпай моєї голови.
Знайшов!
Схоже, ховала від когось заначку.
Та годі тобі, борець з наркотою. Це трава, а не героїн.
Не треба… Чорт.
Що? Допомагає зосередитися.
І встановити зв'язок з космосом.
Ти стаєш злий,
а мені доводиться брехати судмедекспертам.
То не дивися.
Добре. Мабуть, піду в спальню, попрацюю.
Боже, як класно пахне.
Скажи, детективе,
невже ти не відчуваєш моєї присутності? Зовсім?
А отак?
І пофліртувати не можу.
Це найгірше. Справжнє пекло для мене.
-Ноутбук. -Я ним не користуюся.
То що… Яка в тебе версія?
Що тобі відкрила трава?
Так, Бронсоне. Нам усім це цікаво.
Вона приваблива. Це ясно.
Нарешті.
Але… крім зовнішності
їм нема чим похизуватися.
Стосунків нема, сімейних фото – теж.
Мабуть, працює офіціанткою чи барменкою.
Геніально, Шерлоку. Я флеботоміст.
І в мене є брат. Живе у Вісконсіні.
Нема продуктів. Лише морозиво й вино.
Мабуть, страждає на булімію. Чи алкоголізм.
А може, й те, й те.
Ти бачив, які дівчата, коли розійдуться з хлопцем?
Вона пішла в похід.
Намагалася кинути вживати.
Влаштувала собі вихідні «Їж, молися, люби».
Аж от з лісу виходить турист-психопат,
бачить сексуальну дівчину,
може, пробує залицятися.
А коли вона відмовляє, влаштовує їй готичні жахи.
Вирубає її, перерізає горло, роздягає до білизни
і…
вирізає на ній випадкові цифри,
щоб це скидалося на ритуальне вбивство.
Або… вона проститутка.
Я не проститутка.
Просто бідна, пригнічена дівчина, яку недавно кинули.
А де подівся містер «Я поважаю всіх жінок і люблю маму»?
-О боже. Тодд. -Проститутки – серед найбільш
вразливих категорій жінок у суспільстві.
Це ж Тодд!
Ми зустрічалися три роки й розійшлися два тижні тому.
Ха, як легко.
-Клятий Тодд. -Пароль записаний отут.
Уб'ю його, якщо він убивця!
Він був повернутий на ріаліті-шоу
про ножі на History Channel.
Про те, як ковалі кують зброю
й рубають нею всяке…
-Це просто школа вбивць. -Ого.
ВЕДМЕДІ Й ДЕ ЇХ ШУКАТИ
Може, вбив ведмідь?
Гей.
Багато листів від якоїсь Крістіни.
-Не поспішайте. -Вибачте.
А ви хіба не маєте бути, типу, в плащах?
Не вір усьому, що показують по телевізору.
Сподіваюся, ви швидко знайдете вбивцю,
Бо в моєї сестри сильний стрес.
Це я маю за ним наглядати,
а не навпаки.
У його віці няньки не потрібні.
Скажіть це нашим батькам.
Тобі щось потрібно?
Ні. Дякую.
Це я винна.
-Цей похід – моя ідея. -О, ні, сонечко.
Ти не винна. Ти просто хотіла бути хорошою подругою.
Вона хотіла лише курити траву й дивитися 11 сезонів «Цілком таємно».
А я їй кажу: «Може, подихаєш свіжим повітрям?»
Вона й не знала, як користуватися пальником.
Розкажи їм про Тодда. Тодд.
Не віриться, що це сталося.
Перестань, бо і я заплачу.
Кляті судоми!
Якщо я привид, то чому мене й досі судомить?
-Чорт забирай. -Що це було?
Це я зробила?
-Чорт! -Ви нам скажіть. Це ваш дім.
Чорт!
Лайно!
-Ми були в неї вдома. -Срака!
Там мало речей…
Дивилися її інстраґрам.
Ви – її єдина подруга?
Неправда.
У мене багато друзів. Давай, світло!
Блимай.
Думаю, більшість дівчат їй заздрили.
-Чому? -Справді?
Завжди якийсь хлопець
чекав, коли її серце буде вільне.
Вона залишалася без хлопця не більше, ніж на два дні.
І…
Хлопці завжди хотіли їй допомогти.
Вона знала, як отримати те,
що їй потрібно.
То вона була маніпуляторкою.
-Вона не це сказала. -Ні.
Мабуть, я погано її описую.
Ви сказали, що більшість дівчат їй заздрили. А ви?
Ні. Я…
-Це ще одна геніальна ідея? -Усе було… не так.
-Мене вбила найкраща подруга? -Я б ніколи…
Я хочу зрозуміти, яка вона була. Може, почую щось корисне.
Ясно.
Вона хотіла повернутися до навчання.
Може, це корисно.
Вона вилетіла з коледжу,
та я знаю: вона дуже хотіла отримати диплом.
Просто в неї іноді не виходило довести щось до кінця.
Іноді за вечерею
вона без упину говорила про хаос у своєму житті,
про себе й свої стосунки.
А коли я поверталася додому, розуміла,
що вона не спитала в мене про те, як живу я.
Та я все одно її любила.
Хоч вона й не завжди була хорошою подругою.
О боже.
Гірше ніж у «Різдвяній пісні» Дікенса.
Чорт.
Я вже ніколи не святкуватиму Різдво. Прокляття.
Може, викличете електрика?
Може, це Беккі?
Так. Це я. Я тут. Мені дуже жаль.
Може, нам слід ще з кимось поговорити?
Тодд. Тодд.
Ви вже говорили з Тоддом?
-Так! -Хто це?
-Її колишній. -Нарешті! Слава богу!
Він – менеджер у барі,
тут недалеко.
У барі. Ясно.
Де ти, клятий боягузе? Я знаю, що ти тут.
Убивця!
Як ти міг? Як можна бути таким егоїстом?
Бачиш отих двох?
По тебе прийшли два чуваки.
Тодд Голт?
Ага. А що?
-Ти знаєш що! -Ви знаєте Ребекку Мосс?
Скажи їм.
Чи я її знаю?
Що тепер? Її заарештували?
Чого б це мене заарештовували?
-За що її могли заарештувати? -За непристойну поведінку.
Як я бачив її востаннє, вона танцювала на столі,
п'яна, й намагалася роздягтися, щоб мене вибісити.
Не думаю, що вона тепер скоро роздягнеться.
-Що таке? З нею щось сталося? -Не прикидайся. Це детективи.
На всьому знайдуть твої відбитки й сперму.
-Вона мертва. -Усе, Тодде.
Її знайшли за 40 км звідси.
-Невже? -Я відправила тобі фотку.
-Ти точно знав, де я. -Та не мертва вона.
-О боже… Ти використав… -Мертва, Тодде.
-…геолокаційну штуку… -Тому ми тут.
…аппку, через яку за мною стежив.
-Ти ревнивий переслідувач. -Вона прислала повідомлення.
-Та ну? -Покажете?
Авжеж.
Бачите?
Її середній палець на тлі заходу сонця.
Саме так.
А ви відповіли трьома емодзі черепа.
Дурень.
І назвали її сукою.
Я був злий. Це не значить, що я її вбив.
І що не вбив – теж ні.
-Чому ви розійшлися? -Не ваше діло.
Ми можемо взяти ордер і попсувати вам життя.
Скажи їм.
Я її зрадив. Ясно?
-Я думав, що вона зраджує мене… -Сказав.
…бо вона завжди фліртувала з моїми друзями й незнайомцями.
І з моїм кузеном!
-Серйозно? -Де ви були вчора ввечері?
Твій кузен лапав мене.
У своєї дівчини Джанін. Гляньте інстаґрам.
Учора ввечері?
Одразу скажу, що їй уже є 18 років.
Вона на вигляд молодша.
Ми зробили лазанью. Багато займалися сексом.
Її сусідка підтвердить.
Щодо лазаньї – бачимо.
Це не я. Ви ж знаєте, якими бувають дівчата.
Вони божевільні. Люди постійно зраджують.
Якого чорта?
Тихо, тихо.
-От лайно. -О боже… Всратися.
-Я змогла! -Чорт!
Змогла. Господи боже.
-Прекрасно. -До біса цього чувака.
Як приємно!
Наче вся злість з мене спрямувалася в Тодда.
Треба зрозуміти, як це робити. Розсердите мене так, як Тодд?
-У нього ж є алібі! -І що?
-Закінчили. Дай ключі. -Не можу.
-Аякже. -Що? Ми ще не закінчили.
Дівчина мертва.
Я не закінчу, поки не матиму версії.
-Дякую. -Ти нічого не знайдеш.
Ти зациклишся на цьому й далі напиватимешся вдома.
Це краще, ніж повертатися до дружини, вдаючи з себе копа-героя.
Розповідати, як весь день
виконував праведну місію з порятунку всіх жінок.
Господи, знову?
Дай ключі. Серйозно.
Вам треба з'ясувати стосунки.
Іди до відділку пішки.
Ісус любив ходити пішки, так?
Мені шкода тебе, чувак.
Бувай!
Ти нам не потрібен!
Але дивно, що це був не Тодд.
У мене нема інших версій.
Добре.
Аж не віриться, що Тодд – останній, з ким я спала.
Про таке не думаєш, коли трахаєшся з кимось.
Це кінець? Це останній член?
Я любила секс. За життя багато ним займалася.
Але я завжди була дуже зосереджена на тому, з ким я,
і які в нас стосунки.
Усе інше відходило на другий план.
Я намагалася це змінити. Чесно.
Тому й пішла в похід сама.
Не хотіла чекати, щоб хтось пішов зі мною.
І це було не легко.
Я ненавиджу щось робити сама.
Але, знаєш…
я намагалася… почуватися затишно, коли мені незатишно.
І я не фліртувала з його кузеном.
Я почувалася невпевнено,
бо це була сімейна вечірка,
і я бачила, що не подобаюся його мамі…
Це через тебе я досі тут?
Я мушу допомогти тобі допомогти мені?
Бронсоне.
Ти мене бачиш?
Не думаю, що мене вбила та жінка.
Я вперше її бачу.
Ти п'яний.
Не п'яний. Я працюю.
Тому я отримала обмежувальний ордер.
Це твоя колишня? Ми стежимо за твоєю колишньою жінкою?
Не треба. Розбудиш дітей.
Я не можу не думати про тебе. Ти ж знаєш.
Убили одну дівчину.
Дуже схожу на тебе.
Ти про це думав, коли дивився на мій труп?
Що я схожа на твою колишню жінку?
Іди, поки я не викликала копів.
-Я… -А я сам коп.
Ну все.
З мене годі.
З мене годі, чорт забирай.
А я ж сиділа тут кілька годин, чекала, що він щось зробить.
Не заходь.
Я не можу отак померти.
У лісі, понівечена й забута,
поки всі чоловіки так зациклені на собі.
Хто там?
Добре.
Використай мою смерть, щоб знову залізти їй у трусики.
Я сама знайду вбивцю.
Клас!
ЛАЙКНИ ЦЕ, ВБИВЦЕ
МОЄ ТІЛО – ЦИФРИ НА РУЦІ ПЕРЕРІЗАНЕ ГОРЛО – БАТІГ – ВУХА
КОД? З БІБЛІЇ? 143 = Я ТЕБЕ ЛЮБЛЮ – 551 = ?
ПІДОЗРЮВАНІ
Он ще один «Пріус». Білий.
Та ну.
-Мотоцикл. -Бачив? Крутий.
-Що? Мотік? Так. -Бачив?
Шістдесят. Сімдесят сім, 83, 90.
Ось ти де.
ДОКАЗИ
О боже.
Господи.
Він дуже пригнічений через це розслідування.
Я не пригнічений.
Трохи наляканий.
Чорт.
Це дивно.
Керол.
Це саме та коробка, що я шукаю.
-Ця? Добре. -Ага.
-О, так. -Тримай.
Ми закінчили з цією хернею?
Не знаю.
Що це означає? Це точно костюм.
-На що він натякає? -Ага.
Потрібні ще сандвічі.
-Не знаю. -Як скажеш.
-Що ти робиш? -Чорт!
Клятий стіл! Це вже вдруге за сьогодні.
Ця нагайка геть не пасує до костюма.
Чому не мотузка?
Чому нагайка?
Так, Керол. Телепатія.
Телепатія.
Чорт!
Господи!
Я тебе любила.
Розповідала тобі те, чого не розповідала нікому.
Я тобі довіряла.
Чого ти захотіла скривдити мене?
Заздрила моєму гівняному особистому життю?
Чи гівняній квартирі? Гівняній роботі?
У кожній книжці це завжди хтось знайомий.
Але на тебе я не думала.
Чорт.
Що?
Нічого. Я просто…
Я напилася, й мені сумно.
Ясно? Єдина людина… якій я була небайдужа, померла,
тож, прошу, йди грай далі у свою дурну гру.
Серйозно, Чеде. Іди.
Добре. Вибач.
Знаєш, мені теж сумно.
Серйозно? Тобі сумно?
Дурне захоплення не те саме, що вісім років дружби.
Я не розумію.
Ти ж іще дитя.
Я тобі за весь час сказала не більше двох слів.
Здається, якось назвала тебе «незайманим королем»,
але лише тому, що так тебе називає Крістіна.
Ти хоч усвідомлюєш…
Ти хоч подумав про те, що я ніколи не постарішаю?
Ніколи не закохаюся.
Не потраплю на концерт Бейонсе.
Я ж навіть за кордон ніколи не виїжджала.
НІЩО З ПОЦЬКОЮ НЕ МОЖЕ БУТИ ІНЦЕЛЕМ.
НЕНАВИДЖУ КЛЯТИХ ШЛЬОНДР. УСЮДИ ШЛЬОНДРИ.
СПРЯМУЙ НЕНАВИСТЬ НА ЖІНОК
Що це?
Хто такі «інцели»?
СУСПІЛЬСТВО СТАЛО БОГОТВОРИТИ САМИЦЬ.
І ЦЕ НЕПРАВИЛЬНО. ВОНИ Ж ЛИШЕ БАКИ ДЛЯ СКИДАННЯ СПЕРМИ.
Якщо там усередині голова Гвінет Пелтроу, я розсерджуся.
Гей! Хто це мені приніс?
ТУТ ФРАГМЕНТИ ВІДГАДКИ СКЛАДИ ЇХ В ОДНЕ ЦІЛЕ
І ПРОСИ ВЖЕ ПІДВИЩЕННЯ
ТЕМНИЙ ПРОВУЛОК 3
НАГАЙ
Привіт.
Здається, в мене є щось по тій убитій, Ребецці Мосс.
Далі ти сама.
Давай, візьми трубку.
Вітаю. Це голосова пошта Тіни Брон…
Коли мені було 11 років, я поїхала в табір YMCA.
Уночі ми не спали й розповідали історії про привидів.
Оті, в яких хтось пише ваше ім'я кров'ю на дзеркалі,
або чоловік з гаком замість руки шкребеться у вікно машини.
Ми розповідали ті історії й верещали.
Бо вони жахали нас.
А ще тому, що ми їх любили.
Історії, в яких убивають людей.
Цікаво:
навіть якщо думаєш про смерть,
ніколи не думаєш, що вб'ють тебе.
Принаймні я не думала.
І тут не було особистого.
Хто вчить 16-річного хлопця так ненавидіти жінок?
І хто вчить його такого безпричинного насилля?
Вам треба це розслідувати.
Як ти?
Усе ще думаєш про ту справу?
Ні. Я думав про природу зла.
Про тата, який допився до смерті.
Що ж.
Я піду.
Ти читав Мілтона?
Я ж казав, що не читаю книжок.
Він би тобі сподобався.
Особливо «Втрачений рай». Це про сатану. Про падіння людини.
Подаруєш мені на Різдво.
Думав, ти невіруючий.
Невіруючий. Але люблю Різдво.
Це улюблене свято моїх дітей.
У тебе є діти?
ЗА МОТИВАМИ КНИЖКИ СЕСІЛІЇ АХЕРН
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко