Det är för många vita människor här inne, så han vill nog inte komma ut.
För många vita människor?
Hon gillade verkligen dr Williams.
Försök fokusera.
Stora, djupa andetag, Embia.
Ambia.
-Djup inandning. -Du klarar det.
-Och krysta. Ett, två… -Två. Kom igen.
-…tre, fyra. -Bra. Du är jätteduktig. Krysta.
-Fem. -Krysta.
Sex, sju, åtta, nio.
Herregud. Det är klart. Det är klart.
-Titta vilken kry liten pojke! -Titta, mamma!
Varsågod, mamma.
-Torka av honom. -Bra jobbat, mamma.
Jag kommer dit med honom. Hur mår han?
-En sista sak. -Se på honom.
-Och… -Han är så söt.
Knappt en bristning. Bra jobbat, mamma.
Jag hatar att sy efter midnatt, så tack.
Så där.
-Har ni valt namn? -Inget vi båda kunnat enas om.
Jag känner nåt.
Titta. Så söt.
Ursäkta?
Epiduralbedövningen verkar några timmar till.
-Pirrar det? -Nej, mer som tryck.
Ibland kan hormonerna göra en förvirrad.
Nej, det är nåt som är fel.
Försök slappna av.
-Greg. -Jag fotar.
-Hans fötter är så söta. -Snälla. Snälla.
Doktorn, det är mycket blod.
Ursäkta, ni borde nog se det här.
Det är väl alltid ett blodbad?
Blodtrycket dalar.
Ring och säg att vi kommer med en allvarlig postpartumblödning.
-Vad händer? -Vadå allvarlig?
Du blöder och vi måste få blödningen under kontroll.
Jag sa ju att det var nåt fel.
Tar ni dit henne nu direkt?
Jag vill inte lämna mitt barn.
Då går vi.
-Tre, två, ett. -Varför gör hennes ögon så?
Kan nån säga vad som händer?
Utrym korridoren.
Hej.
God morgon. Ja. Hej.
Se på dig.
Är du redo att starta dagen?
Härligt. Bra.
Då så. Få se vad vi ska göra.
Du sov ganska bra, eller hur?
Du är på bra humör i dag.
Vill du ha pannkakor till frukost?
-Ja. -Vill du? Okej.
Nämen, se där. Jag hade glömt hur du såg ut i riktiga kläder.
Jag också. Kjolen är lite tajt, men förhoppningsvis ser ingen det.
Du är jättefin. Har du honom?
Hej. Ja.
Ja, ja, ja.
-Ja, ja, ja. -Mamma, lyft upp mig.
Jag kan inte, raring. Jag ska mata din bror.
Kör du mig till skolan i dag?
Pappa kör dig i dag.
Jag vill att du ska köra mig.
Det är mammas första dag tillbaka, och jag kan inte bli sen.
Men jag vill ha dig.
Mamma ska ju tillbaka till kontoret den här veckan.
Jag vill inte att du ska åka. Åk inte.
Hallå, duger inte jag, raring? Jag tar honom.
Här. Ja.
-Kom, gubben. -Okej. Kom upp.
-Kom, gubben. -Kom här.
Okej. Okej.
Vad sägs om att jag nattar dig i kväll?
Och att jag läser fem böcker? Vad sägs om det?
Ja? Gå och gör dig klar.
Det är ett riskabelt drag, att lova nattning.
De lovade mig en lugn start, så det går nog bra.
Jag har ett helt team att delegera till,
och de vet att jag inte kan resa på minst två månader.
-Du vet väl att jag fixar det här? -Ja.
Jag sökte efter au pairer på nätet.
Vill du att jag tar mig an ett tredje barn?
Inte ett barn. En tonåring.
Och hon är mognare och billigare än en barnflicka.
Varför försöker du förstöra min pappaledighet?
Jag ser fram emot att hänga med min kille här.
Jag fick inte den tiden med Zoe, så låt mig få den.
Okej. Visst.
Schemat sitter på kylen. Följ bara det.
Det är lugnt. Jag tar nog bara med honom på bio hela dagen.
Raring, oroa dig inte. Jag är inte ny i gamet.
Okej. Förresten, om Zoe vill ha på sig pyjamas i skolan, låt henne ha det.
Jag trodde inte att vi förhandlade med terrorister.
Den här terroristen är arg för att jag lämnar henne,
så om det får henne att känna sig trygg, så gör vi så.
Var är den där… Helvete.
-Jag kan aldrig… -Vad?
…hitta den här lilla grejen. Var är den?
Här.
-Och du, du ser fantastisk ut. -Okej.
Tack.
Ha en bra dag.
Jag ska försöka.
Väldigt poetiskt, att ge den sömnberövade mamman madrasskunden.
Det fick mig att skratta.
Intäkter och avkastning har minskat, och ingen vet varför.
-Okej. -Välkommen tillbaka.
Tack, Stan. Och tack för de fina blommorna.
Riskkapital och ungar.
Gud. Jag vet inte hur ni kvinnor gör det.
Häxeri, huvudsakligen.
Nåja, ditt team skötte sig bra medan du var borta.
Och Rodney här, mycket starkare än vi väntade oss.
Tack, Stan.
-Då så. -Hej då.
-Ta hand om dig.
"Mycket starkare än vi väntade oss."
Jag har alltid älskat en fin förolämpning maskerad som komplimang.
Vi borde ha möte med VD:n. Var är han?
Trinity i North Carolina.
Vi ville se vad som funkar för dig,
eller om du behövde mer tid med babyn innan du lämnade stan.
Ursäkta, klockan är tio.
Ut, allihop. Jag måste pumpa.
Pumpa på. Jag har sett min fru pumpa massor.
Rodney, om jag ville visa dig mina bröst, skulle jag göra det.
Kommer vi inte alla att få se dina bröst ändå?
-"Oturlig hund som hette…" -"…oturlig hund som hette…"
-"B. Runt…" -"Runt."
Hej.
-Nämen titta. -Mamma.
Hon väntade på dig. Men inte Harvey.
Jag är hemskt ledsen. Jag…
Jag försökte gå tidigt, men vi fick några konferenssamtal
-jag blev tvungen att ta. Förlåt. -Okej.
Hur gick det i dag? Kära nån.
Pappa hämtade mig tidigt.
Ja, ms Molly ringde.
-Hon hade gråtit i över en timme. -Zoe.
Och sen var hon en riktig mara mot sin bror under middagen.
Eller kan han berätta själv.
Det är som om han känner min doft.
Kom här.
Pappa ska natta klart, så kommer jag upp sen
och säger god natt när jag har matat Harvey.
Okej?
När du kommer hem ska du göra saker bättre, inte värre.
Kan du titta på det här konstiga utslaget på min tutte?
Försöker du aktivt sabba stämningen?
Nej, kan du snälla titta på det?
Okej.
Det är väl inte bältros? Jag kan väl för fan inte få bältros?
Nej, bältros får man nog på ryggen. Det börjar inte på bröstet.
Men det kanske är… Är det kanske Harvey?
Men jag borde känna om han bet mig.
-Ja. -Men du sa väl att han börjat få tänder?
Jag leker gärna detektiv, men du lär däcka om tio minuter.
Vill du lägga den tiden på att kolla konstiga utslag på internet?
-Nej. -Eller hur?
Nej, det vill jag inte…
-Var var vi? -Just det.
Mamma, kom och ligg hos mig.
Du hade ju nattat henne.
Det gjorde jag.
Okej.
Tack.
Varför kan du inte stanna hemma som andra mammor?
För att inte alla mammor är likadana.
Raring, vad gör du?
Jag vill hålla i dig.
Du håller ju i mig.
Jag vill hålla i din armhud.
Okej.
Internräntan är positiv, låg risk. Full avkastning inom fem år.
Följande tre sidor är metrik med några olika versioner av infografik
för att jag äntligen lärt mig använda Google kalkylark. Tack, Vinay.
FYRAÅRING SOM BITS
"Som om hon blivit antastad av en hund."
…vi väntar oss ytterligare likviditet,
åtminstone en till 1,2 miljarder.
Då går vi vidare till fond… fond två.
Ambia.
Vill du redogöra för fond två?
Ja.
Ja, det vill jag.
Siffrorna verkar lovande.
Hur dags blir du hämtad?
-Kl 03:30. -Fanns det inget senare flyg?
Alla andra flög dit i går.
Jag ville inte lämna barnen i två nätter,
så jag försökte få ett tidigare…
Åh, fan också. Titta.
Vill du ta med dig lite droger?
Jag kan inte. Jag ammar.
Jag skojade. Halvskojade.
Vad kallas det? Du kan väl bara pumpa och dumpa?
Jag ödslar inte mjölk på en jobbresa.
Förlåt. Jag hatar att resa.
Jag sa att jag inte ville resa på minst två månader.
Och nu, om jag säger nåt, så är jag svag.
När du kommer tillbaka kan vi väl gå ut? Skaffa en barnvakt.
Vi kan båda behöva en ledig kväll.
I teorin låter det jättetrevligt.
I teorin.
Eller kan vi bara skippa middagen och gå direkt till parterapin,
vårt vanliga bord.
Carrie betalade 7 000 dollar för vår madrass.
-Jisses. -Jag blev förbannad först.
Men eftersom den inhyser två vuxna och två barn varje natt…
Visst. Per person är det ett klipp.
BETALA MINDRE, DRÖM MER!
Vad det här säger mig är att det är 1955,
att svarta människor inte köper madrasser
och att vita kvinnor har på sig sidenpyjamasar
och aldrig jobbar i sängen.
Okej, bara… bara var medveten om
att deras usla marknadsföringsstrategi är en öm tå för Paul.
Han ringde mig om det i morse.
Det samtalet borde ha gått till mig, så koppla vidare nästa gång.
Var inte en svartsjuk pojkvän. Det finns gott om VD åt alla.
Vi hanterar dem tillsammans på lunchen.
-Visst. -Men kan du göra mig en tjänst?
Ät lite bröd innan.
Det här är en affärslunch, inte Mardi Gras.
-Jag är kul. -Jag försöker bara hjälpa dig.
-Det är mitt värde. -Jag säger vad jag ser, av omtanke.
Bara för det ska jag köpa en dyr japansk whisky…
-Annars skulle jag aldrig säga nåt. -…som de nog inte har här.
GREG MISSAT FACETIME-SAMTAL
Drottningen är tillbaka.
Du var så jävla vinningslysten. Till och med jag var rädd för dig.
Tack. Jag måste säga att det känns skönt att stå vid rodret igen.
Nu när bandet är återförenat, ska vi se om det finns nån sprit här?
-Definitivt. -Ja.
Ambia bjuder.
Är det sorgligt att jag har roligt på det här sketna flygplatshotellet?
Ja. Du måste komma ut mer. Ja.
Säger killen med konstant hemhjälp och en fru som inte jobbar.
Det är hennes val. Jag är en väldigt feministisk make.
-Skitsnack. -Jag jobbar häcken av mig
så att hon ska slippa göra nåt.
Det är nog inte så feminism funkar.
-Jaså, okej. Skit samma. -Nej.
-Ursäkta, dålig stil. -Okej.
-Skål, min dam. -Skål.
Försöker du ta mitt jobb?
-Jag vet inte, gör jag det? -Säg mig du.
-Jag kanske bara jävlas med dig. -Varför då?
Företagsintrig. Drama.
Slappna av.
Ja, jag njöt av min tid på järntronen,
men jag vill definitivt inte ha dina arbetstider. De är barbariska.
Klarar han inte nattningen utan dig?
-Jo, men jag… -Men vad? Vad gör…
Ge dig själv en ledig kväll.
Min telefon är inte ens på. Vet du varför?
För att jag är bortrest i affärer.
Ja, titta där. Välkommen till friheten.
Det är lätt för dig att prata om frihet
när din kropp inte läcker mjölk varannan jävla timme.
Nej, jag har inte… Åh, jäklar. Nu händer det.
-Nej. Nej, nej, nej. -Jo.
-Hörni, nej. Glöm det. -Nej, jag kan inte.
Nog händer det allt.
Det är ditt val. vi la 300 dollar på låtar…
Total jukeboxdominans.
Ambia. Ambia.
Okej. Skit samma. Jag gör det, okej?
-Fy fasen. -Ja.
Ett, två, tre.
Ja!
…ligger utanför Trinity, i ett livligt hörn av stan…
Hej. Jag är så ledsen att jag missade ditt samtal.
Är allt okej?
Harvey vaknade med 40 graders feber.
Herregud. Är han okej?
Han kunde inte sova i sin säng, så jag har burit runt på honom hela dagen,
men han är bättre nu.
Tog du… Tog du honom till barnläkaren?
Ja, självklart.
Och han sa att det var normalt?
Och bebisar har hög feber jämt.
Jag minns när Zoe var beb…
Jag måste sluta. Jag vill inte väcka honom.
-Vi hörs i morgon, okej? -Vänta, vänta, vänta.
Vill du… Vill du att jag kommer hem tidigare?
Jag kan se om de kan boka ett tidigare flyg.
Nej, jag vill att du svarar på din jävla telefon
när jag är hemma med båda våra barn.
Det är ganska lite att begära.
-Jag är hemma. -Gå till mamma.
Mamma, Harvey har fått en tand.
Vad? Vad är det, gumman?
Hej, Zoe. Ingen fara.
Mamma har bara några utslag på halsen och ansiktet.
-Vad har hänt? -Du gjorde ingen illa.
Du bet mig inte, så det är okej.
Vill du ge mig en kram? Jag har saknat dig.
Du kan väl gå upp och titta på lite tv?
Jag ska hjälpa mamma med några plåster och sen myser vi, okej?
Vi ses snart.
-Vad har hänt? -Jag vet inte.
Jag vaknade och min hals och mitt ansikte…
Okej, får jag se? Du har det över hela kinden.
Vänta.
Herregud. Har du ätit nåt konstigt? Har du tagit nåt?
-Tror du att det här är självförvållat? -Det sa jag inte.
Det känns som små knivar som kommer ut ur min hud.
-Det är bara… -Får jag se?
Nej.
-Jag kan hämta honom. -Kan du?
Jag är ingen invalid. Jag kan hålla mitt barn.
Jag…
Är det smittsamt?
Jag går och tvättar allt.
3 % VÄTEPEROXID
Jag vet att du inte vill, men du borde uppsöka en doktor.
Nej, tack.
Om det här hände nåt av barnen skulle vi väl åka direkt till akuten?
Så jag tycker vi pratar med dr Murray och ser om hon känner nån.
Dr Murray är äktenskapsrådgivare.
Ja, vilket är en sorts doktor som känner andra sorters doktorer.
Du menar en annan terapeut?
Det måste inte vara ett tecken på svaghet.
Det har jag aldrig sagt.
Och i rättvisans namn, så gick vi inte riktigt till en parterapeut.
Vi gick tre gånger, och det räckte.
Jag spenderar hellre pengarna på mina barns framtid
än att prata om min barndom.
Raring, jag vet att i din familj eller din kultur,
-så kan terapi… -Min kultur?
Okej, jisses, kan du tagga ner lite?
Jag vet bara att judar inte har några problem med terapeuter.
Vi älskar terapeuter.
Och du är uppenbarligen under stor press.
och du hjälper ingen genom att streta på som nån sorts plågad superhjälte.
Säger familjemartyren.
Hur är jag en martyr?
Stanna hemma med barnen om du vill, men ge inte mig dåligt samvete.
Har jag missat nåt?
Ja, de flyttade fram styrelsemötet till slutet av veckan.
Helvete, jag kan inte åka till North Carolina då.
-Det är… Zoes födelsedag. -Ah.
Vi försöker bara lösa saker här…
Jaha, låt oss lösa saker då.
Vi måste uppenbarligen komma på ett sätt att ge dig lite mer ledig tid.
Jag behöver inte mer ledigt, Stan. Jag behöver skjuta på ett styrelsemöte.
Paul vill ha mer tid med teamet, ansikte mot ansikte.
-Stan känner att jag kan göra det för jag… -Ja.
…har för närvarande ett jobbansikte.
Håll käften, Rodney.
Du har suktat efter mitt jobb sen jag kom tillbaka, och det är vidrigt.
Riktigt vidrigt.
Om du motar ut mig för att ersätta mig med den här löjliga lille mannen…
Jag tror inte att det är den typen av PR du vill ha för den här firman. Gör du?
Okej, lugna dig.
Sluta, Stan.
Den enda som ska presentera dig i det här företaget är jag.
Vad är det?
Vad i helvete är det? Är det en tand?
Helvete.
Om du letar efter mötet, så är du på väg åt rätt håll.
-De har just… -Rör mig inte.
Jag stämmer dig.
Förra gången jag var här dog jag nästan.
Då får vi hoppas att det går bättre nu.
Andas bara.
Du ska inte vara här inne.
Jag födde barn här.
Kom in.
Nej, inga mammagrupper för mig, och inga sjukhus.
Jag letade efter utgången.
Jaha, självklart.
Vad är det här?
Har det skett ett utbrott? Hålls vi i karantän?
Nej. Du kan väl berätta vad som har hänt dig?
När började betten?
När jag återgick till arbetet.
Och hur var det?
Tufft.
Och vad tror du det beror på?
För att…
Jag är en av tre kvinnor på delägarnivå i mitt företag.
Och för att min dotter avskyr när jag går hemifrån,
så när jag är hemma…
…nyper hon i varenda bit blottad hud jag har.
Och för att min man är bitter mot mig,
trots att jag vet att han försöker låta bli.
Och för att jag nästan förblödde när jag födde min son.
Så nu när jag ser på honom…
…är allt jag kan se…
…hur jag aldrig kan säga till honom att hans födelse var vacker,
för det var ett satans blodbad.
Och det var en kamp.
Är fortfarande en kamp.
Och varje dag känner jag mig bara…
…skyldig.
Ja, du låter det förtära dig levande.
Jag fattar inte att de förde dig hit.
Förlåt att jag inte svarade. Jag var med barnen.
Jag borde ha svarat. Förlåt.
Ingen fara. Jag är okej.
Nej, du kan inte vara här. Det här stället dödade nästan dig.
Allt jag… Jag klarar inte att nåt händer dig.
När du låg där på britsen borde jag ha funnits hos dig hela tiden
och skrikit åt doktorn när hon inte lyssnade på dig.
Var inte så hård mot dig själv. Jag är rädd att du aldrig slutar.
Vill du sätta dig?
Ja.
Ditt ansikte ser mycket bättre ut.
Har de gett dig steroider eller nåt?
Nej, jag gick till en mammagrupp.
Du hatar mammagrupper.
Ja. Ja, det gör jag.
Och det var fullt av monster. Fullständigt groteskt.
-Får jag ett kex? -Ja, det får du.
Jag känner mig svimfärdig.
BASERAT PÅ CECELIA AHERNS BOK
Undertexter: Kristina Donnellan