Ревіння
Жінка, яку тримали на полиці
Жила собі одна маленька дівчинка.
Її мати завжди казала:
«Якби мені доводилось обирати, розумна ти будеш чи гарна,
я б щоразу обирала, щоб ти була гарна».
Ти така гарна, сонечко.
Готова?
Міс Флорида.
Та всі дівчата виростають…
знаходять нудну роботу…
зустрічають чоловіка…
закохуються…
й переїжджають у його велетенський маєток.
-Усе добре? -Так.
Я бачив, як ти приїхала, з балкона.
-Бачив, як ти… -Це справжня казка.
Гаррі.
О боже. Що ти робиш?
Та-да!
Ого.
Я… й гадки не мала, що ти такий вправний.
Мав натхнення.
Зазвичай я когось наймаю, та це хотів зробити сам.
Браво.
Це для твоїх нагород за гольф чи книжок, яких я в тебе не бачила?
Ні. Це для тебе.
Зайчику, ти такий милий.
Але, зайчику, в мене…
У мене більше більше туфель, ніж поміщається на цій полиці.
-Знадобиться ще кілька полиць. -Мм. Це не для твоїх речей.
Ясно.
Це для тебе.
Я перевірив усі інші стіни, і ця – найкраща.
-З неї чудово видно басейн і… -Добре.
мене.
Якби я міг піднімати на тебе погляд, коли тільки захочу,
я б почувався непереможним.
Я б міг започаткувати сотню бізнесів,
бо щоразу, як я дивився б на тебе, згадував би, що я маю.
Зрозуміло.
І заради чого все це.
Ти хочеш, щоб я сиділа на полиці?
Так.
Але ж у мене робота. Гаррі. Тобто…
Звільнися.
Не думаю, що зможу сидіти без роботи.
Чому ні? Тобі ж не подобається бути моделлю.
Ти завжди жалієшся, що фотографи тебе лякають,
а графік нестерпний.
Ну, так, але…
Думаю, це ж… не завжди так буде.
Сонечко, ти занадто особлива, щоб жити звичайним життям.
Тож забий.
-Так? -Ну, я…
Припустімо, що я сиджу на полиці й насолоджуюся життям.
А що ти робитимеш? Просто…
-Просто вклонятимешся мені? -Саме так.
-Та ну. -Ти… вважаєш, що я жартую,
та я обіцяю, що подбаю про те,
щоб ти більше ніколи ні за що не переживала.
-А що скажуть люди? -Та начхати. Це наша з тобою справа.
Тобі треба лише сидіти тут і бути коханою.
Дозволь, я це зроблю.
Я став би найщасливішим чоловіком на землі.
Так. Мабуть. Я можу спробувати.
-Так. -Так?
Добре.
То… можна?
Добре.
Отак. Обережно.
Ага.
-Усе добре? -Так.
Ого.
Потрібна подушка?
Ні, я… е-е… так, давай.
Усе, що забажаєш.
Так.
-Ось і вона. -Дякую.
Звідси доволі хороший вид…
на доволі хороше життя.
Так.
Привіт, сонечко.
Привіт.
Принести тобі щось з кухні?
Було б добре поснідати. Я дуже голодна.
І я.
-Апельсиновий сік? -Так. Дякую.
Ну, гаразд.
Майже готово.
Добре.
-Це тобі. -Дякую.
-Скажу тост. -Добре.
-Можна? -Так.
Я просто казився від цього. Моє ненаситне прагнення…
За Амелію.
Так. Ні, я вас чую.
Зачекаєте хвилинку? Мені треба порадитися з партнером.
Вибач. Я відволікаю тебе від роботи?
Жартуєш? Це вони відволікають мене від тебе.
Працюй.
З днем народження, мила.
Але ж мій день народження в жовт… О боже!
Я подумав: навіщо чекати?
Вітаю з Днем взяття Бастилії.
Що? Гаррі, ми ж не французи.
Ти тільки декоратору не кажи.
Клас.
Дякую.
Які вони гарні.
Сьогодні подарунка нема?
Поцілунок – подарунок, сповнений уваги.
Я вважаю, що це ще краще за коштовності.
Доброго ранку, мила.
Доброго ранку.
Як спав?
Як… Як ти спав?
-Добре. -Це добре.
Ти сьогодні такий гарний.
-Мила, тихо. -Добре.
Я…
Глянь на мене.
Ось.
Розвернімо його.
Візьміться з боків. Я переставлю стільця.
-Вибач, зачекай. Ні. Вибач. Я… -Усе. Отак.
Добре.
Гаррі. Гаррі, що ти… Що діється? Тобто, що…
Зміна обстановки. Природнє світло корисніше для очей.
Ясно.
МИНУЛО ТРИ РОКИ…
Гаррі!
Здається, я так більше не можу.
Думаю, нам треба піти…
Думаю, нам треба…
Треба спробувати.
О боже.
Боже мій.
Що ж…
Гаррі, я пішла!
ПОШТОВА СЛУЖБА США
-Привіт! -Привіт!
Привіт! Я Амелія. Це ваша «Веспа»?
У-у!
Мені тут дуже подобається.
Я ніколи не була на пляжі. Здуріти можна, так?
У вас немає зайвого рушника для мене?
Ні. Вибачте.
Ну…
Вітаю.
ДОГЛЯД ЗА ШКІРОЮ КОСМЕТИКА
-Вибачте. Я витріщалася на вас. -Нічого.
Думала, чи потрібна вам допомога,
але, схоже, у вас усе під контролем.
Мені просто треба було освіжити макіяж. Це ж можна?
О-о, авжеж. Робіть, що хочете.
Я дивлюся й учуся.
Я не один рік вчилася наносити консілер.
Ви візажистка?
Ні.
Чим ви займаєтеся?
Я…
сиджу на полиці…
як трофей одного дуже багатого чоловіка.
Аби ви були щасливі, так? Так завжди говорила моя мати.
Як приємно. А моя мама завжди казала:
«Якби мені доводилось обирати, розумна ти будеш чи гарна,
я б щоразу обирала, щоб ти була гарна».
На щастя, вам не доводиться обирати.
Я про це не задумувалася.
-Про що? -Про те, що ви сказали.
Я просто підтримую розмову.
Але я рада, що ви вважаєте мене корисною.
Дочка думає, що я ідіотка.
І вона ненавидить косметику. Справді.
Коли я приклеюю вії, каже, що я схожа на Теммі Фей Беккер.
Я… не знаю, хто це.
Авжеж ні. Ви занадто молода.
Я про те, що люди іноді схильні осуджувати інших.
Але ви не така.
Джордан. Дякую.
Аякже.
Ви щось візьмете? Я працюю за відсоток.
У мене немає грошей.
МИНУВ РІК…
Це черга за квитками на концерт?
Ні. Тут відкриття магазину.
Чого стояти в черзі на відкритті магазину? Яка дурість.
ВЕЛИКЕ ВІДКРИТТЯ
НЕХАЙ УСІ ДИВЛЯТЬСЯ
У вас прекрасний вигляд.
Памела, ти чудово попрацювала.
Келсі, здається, в нас закінчується блиск Sunset Kitten.
Ти могла б… Не прямо зараз, просто…
Він у нас закінчується. І це добре.
Вітаю вас у моєму магазині.
Чому вона на полиці?
Не знаю. Може, їй там подобається.
А я колись буду на полиці?
Точно ні.
Привіт.
Ви така гарна.
Дякую.
Бувай.
Знаєш, не все…
Ласкаво просимо.
Привіт.
ЗА МОТИВАМИ КНИЖКИ СЕСІЛІЇ АХЕРН
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко