Moteris, kurią laikė ant lentynos
Seniai seniai gyveno maža mergaitė.
Kai ji buvo maža, jos mama sakydavo:
„Jei man reiktų rinktis, būsi protinga ar būsi graži,
kaskart pasirinkčiau grožį.“
Taip gražiai atrodai, širdele.
Pasirengusi?
Mis Florida.
Bet, žinoma, visos mažos mergaitės užauga…
susiranda nuobodžius darbus…
susipažįsta su vyru…
įsimyli…
ir persikrausto į jo didžiulį namą.
- Ar tinka? - Taip.
Pamačiau, kad ateini iš savo balkono ana ten.
- Ir mačiau tave… - Tai tikra pasaka.
Hari?
O Die… Ką tu darai?
Tadam!
Oho.
Turiu galvoje, ar tu… Nežinojau, kad tu toks nagingas.
Pajutau įkvėpimą.
Paprastai ką nors pasamdyčiau, bet ją norėjau sumeistruoti pats.
Bravo.
Ji - tavo golfo trofėjams ar knygoms, kurių nemačiau?
Ne. Ji tau.
Brangusis. Tu toks mielas.
Bet, brangusis, aš…
Turiu šiek tiek daugiau batų, nei telpa ant šitos lentynos.
- Mums prireiks dar kelių lentynų. - Ji skirta ne tavo daiktams.
Gerai.
Ji - tau.
Matai, patikrinau kitas sienas, šita - vienareikšmiškai geriausia.
- Iš čia puikiai matosi baseinas ir… - Gerai.
…aš.
Klausyk, jei galėčiau žiūrėti į tave kada panorėjęs,
jausčiausi nenugalimas.
Galėčiau įkurti šimtus verslų,
nes kaskart, pažiūrėjęs į tave, prisiminčiau, ką turiu.
Aišku.
Ir niekad nepamirščiau, kam viso to reikia.
Nori, kad sėdėčiau ant lentynos?
Taip.
Bet aš turiu darbą. Hari. Turiu galvoje, aš…
Mesk jį.
Taip. Nemanau, kad galiu tiesiog nedirbti.
Kodėl ne? Tau nepatinka dirbti modeliu.
Visada skundiesi, kad fotografai - šiurpūs,
darbo valandos - varginančios.
Taip, bet tai…
Turbūt tai iš dalies… Ne visada taip bus.
Mažute, tu per daug ypatinga, kad gyventum paprastą gyvenimą.
Taigi, velniop.
- Ar ne? - Na, aš…
Aš… Tarkim, kad sėdžiu ten, mėgaujuosi gyvenimu.
Ką veiksi tu? Tu paprasčiausiai…
- Paprasčiausiai mane garbinsi? - Būtent.
- Liaukis. - Tau atrodo, kad tai pokštas,
bet pažadu, pasirūpinsiu,
kad tau daugiau niekad dėl nieko nebereikėtų nerimauti.
- Ką pasakys kiti žmonės? - Kam rūpi? Tai dėl mūsų.
Tau tereikia ten sėdėti ir būti mylimai.
Leisk man padaryti tai dėl tavęs.
Tada tapčiau laimingiausiu vyru žemėje.
Taip. Tikriausiai. Taip, galėčiau pamėginti.
- Taip. - Taip?
Gerai.
Na, galima?
Gerai.
Gerai. Atsargiai lipk.
Gerai.
- Viskas gerai? - Taip.
Reikia pagalvės?
Ne, aš… Taip, noriu pagalvės.
Ko tik panorėsi.
Taip.
- Atkeliauja. - Ačiū.
Gan gražus…
gan gražaus gyvenimo vaizdas.
Taip.
Labas, brangioji.
Labas.
Gal ką nors atnešti iš virtuvės?
Pusryčių neatsisakyčiau. Mirštu iš bado.
Aš irgi.
- Apelsinų sulčių? - Taip, ačiū.
Gerai.
Beveik paruošta.
Gerai.
- Čia tau. - Ačiū.
- Aš pasakysiu tostą. - Gerai.
- Gerai? - Eik, sakyk.
Tai varė mane iš proto. Mano nenumaldomas potraukis…
Už Ameliją.
Taip. Ne, aš vis dar čia.
Klausykit, galit minutėlę palaukti? Man reikia pasitarti su kolega.
Atleisk. Ar aš blaškau tave, trukdau užsiimti verslu?
Juokauji? Tai jie mane blaško, trukdo užsiimti tavimi.
Eik.
Su gimtadieniu, brangioji.
Šiandien ne mano gimtadienis. Mano gimtadienis spa… O Dieve!
Pagalvojau, o kam laukti?
Laimingos Bastilijos paėmimo dienos.
Hari? Ką? Mes ne prancūzai.
Nedrįsk to sakyti mūsų dekoratorei.
Ačiū!
Žiūrėk, kaip gražiai atrodo.
Šiandien nieko nedovanojo?
Bučinys vis dar labai dėmesinga dovana.
Net geriau už papuošalus, jei paklaustumėt manęs.
Labas rytas, brangioji.
Labas rytas.
Kaip miegojai?
- Gerai. - Gerai.
Šiandien gražiai atrodai.
- Brangioji, ša. - Gerai.
Aš…
Pažiūrėk į mane.
Čionai.
Apsukime stalą.
Paimkit iš abiejų pusių. Paimsiu kėdę. Gerai.
- Atsiprašau, palauk. Ne, atsiprašau. - Gerai, štai taip.
Gerai.
Hari, ką tu… Kas vyksta? Turiu galvoje, ką…
Pakeičiau vaizdą. Natūrali šviesa sveikesnė akims.
Gerai.
PO TREJŲ METŲ…
Hari?
Nemanau, kad galiu ilgiau taip gyventi.
Aš manau, turėtume nueiti…
Aš manau, mes turėtume…
Manau, turėtume pamėginti.
O Dieve.
Gerai.
Hari, aš išeinu!
JUNGTINIŲ VALSTIJŲ PAŠTO TARNYBA
- Sveiki! - Labas!
Labas! Sveiki! Labas, aš Amelija. Čia jūsų „Vespa“?
Man čia labai patinka.
Nesu buvusi paplūdimyje. Argi ne beprotiška?
Gal turite nereikalingą rankšluostį, kuriuo galėčiau nusišluostyt?
Ne. Apgailestauju.
Na…
Labas.
ODOS PRIEŽIŪRA MAKIAŽAS
- Atsiprašau. Įsispoksojau. - Nieko tokio.
Norėjau paklausti, ar reikia pagalbos,
bet atrodo, kad puikiai susitvarkėt.
Manau, man tiesiog reikėjo atsišviežinti. Ar galima?
Taip, žinoma. Naudokit viską, ko reikia.
Aš tik stebėsiu ir mokysiuos.
Man prireikė ne vienerių metų išmokti naudoti maskuoklį.
Jūs - makiažo meistrė?
Ne.
Kuo užsiimate?
Taigi, aš…
sėdžiu…
Labai turtingam vyrui… kaip trofėjus.
Svarbu, kad esat laiminga, ar ne? Taip sakydavo mano motina.
Tai labai miela. Mano motina visada sakydavo:
„Jei man reiktų rinktis, būsi protinga ar būsi graži,
kaskart pasirinkčiau grožį.“
Jums pasisekė, kad nereikia rinktis.
Niekad apie tai nepagalvojau.
- Ką? - Apie tai, ką pasakėt.
Aš tik palaikau pokalbį.
Bet džiaugiuosi, kad jums taip padėjau.
Mano dukra laiko mane kvaiša.
Be to, ji nekenčia makiažo. Išties nekenčia.
Kai prisiklijuoju blakstienas, ji sako, kad atrodau kaip Tamė Fei Beiker.
Aš nežinau, kas ji.
Aišku, kad nežinot. Jūs per jauna.
Esmė ta, kad žmonės kartais būna labai linkę smerkti.
Bet jūs ne tokia.
Džordan. Ačiū.
Nėra už ką.
Gal ką nors pirksite? Gaunu komisinius.
Neturiu pinigų.
PO VIENERIŲ METŲ…
AMELIJA
Stovite eilėje prie koncerto bilietų?
Ne, atidaroma parduotuvė.
Kas laukia eilėje parduotuvės atidarymo? Sumauta kvailystė.
DIDYSIS ATIDARYMAS
TEGUL ŽIŪRI VISI
Gražiai atrodot.
Pamela, nuostabus darbas.
Sveika, Kelse. Manau, greitai pristigsim „Saulėlydžio katytės“ blizgio.
Jei galėtum… Neprivalai užsakyti dabar, tik…
Manau, kad jo pristigsim, o tai gerai.
Sveiki užsukę į mano parduotuvę.
Kodėl ji ant lentynos?
Nežinau. Gal jai ten patinka.
O aš kada nors taip galėsiu?
Nieku gyvu.
Labas.
Tu labai graži.
Ačiū.
Viso.
Žinai, ne vien tik…
Labas. Sveiki užsukę.
Sveiki.
PAGAL CECILĖS AHERN KNYGĄ
Išvertė Sandra Siaurodinė