Ревіння
Жінка, яка їла фотографії
Добре.
А це ти забереш з собою в універ, так?
Так. Авжеж.
А «великі голови»? Що з ними робитимеш?
Це не «великі голови», а Pop Vinyl.
Я все одно називаю їх «великі голови».
Та байдуже.
Хотів залишити їх тут на поличці,
та, певно, не вийде. Віддай їх комусь.
Ні. Ми знайдемо для них місце.
Це так дратує.
Те, що доведеться два місяці ділити кімнату з Генрі.
Тодде, мені жаль.
Та нехай. Можу пожити в Емі.
Ти не житимеш у Емі.
Чому ні? У вас із татом був секс у старшій школі.
Ми робили це потай, як нормальні підлітки.
Ми не жили разом.
Її батьки круті. Не переживають, якщо я залишаюсь на ніч.
А твої не круті.
Лише через кілька років я зможу спокійно спуститися
й поснідати з тобою і твоєю дівчиною. Я ще не готова.
Мені байдуже.
Я ж тут усе одно більше не житиму.
Коли ти віддаси мою кімнату бабусі.
Твоя кімната на першому поверсі. Їй так легше.
А ще нова сигналізація, яка пищить щоразу, як відчиняються двері.
Для її захисту.
Щоб вона нікуди не пішла серед ночі.
Цей дім – точно як тюрма.
Будь ласка, не кажи так при ній.
Гей. Давай я тебе пострижу. Безкоштовно.
Не треба. Люблю довге волосся.
-Привіт, мала. -Привіт.
Ідеш на побачення?
Мушу виїхати о 05:00, а на душі гидко.
То хоч матиму шикарний вигляд.
Чув, ви з малим приємно, по-сімейному провели час, пакуючи його речі?
Радше, я пакувала речі,
а він розповідав, як хоче переїхати до Емі та її батьків,
щоб мати багато сексу.
Ну, знаєш…
Боже. Якби ж вони були розійшлися тоді, як посварилися. Вона непривітна.
З цим жахливим коротким чубчиком…
-Думаєш, ти була привітна в 17 років? -Авжеж.
-Справді? -Дуже привітна.
Це альтернативна історія.
-Спитай у мами. -Згадай…
Власне, тобі варто спитати мою маму.
А мою маму не питай, щоб нічого не спровокувати.
Як гадаєш, скільки вона тут пробуде?
Ми ж про це говорили.
Але не говорили про строки. То що?
Шість місяців чи шість років?
Ти можеш просто мене підтримати?
Я тебе підтримую, але з нею не так і легко.
Ти сама це казала.
Їй більше ніде дітися. Вона моя мама.
Так. Усе добре.
Вона – рідня. Вона приїде сюди.
Я лише питав про часові рамки.
Тут хоч би наступні кілька днів пережити. Мені буде дуже важко.
Тож не змушуй мене думати наперед.
ОРЕНДУЙ МЕНЕ
Люблю цю пісню. Одна з найулюбленіших.
Давайте…
Типу, люблю тебе …ноги…
…Хай усі бачать
О-о, дух цього часу
О-о, сила й пристрасть…
Іноді доводиться Обирати найважчий шлях
І, схоже, світ зникає
Зникає, зникає
Зникає
49$ НА ДЕНЬ
Алло.
Привіт, мамо. Це я.
Твоя дочка.
Лікар рекомендував уникати несподіванок,
бо це може тебе збентежити чи дезорієнтувати,
тож дзвоню сказати, що я біля будинку. Не поспішай.
Думаєш, справи такі кепські, що я не можу двері відчинити?
Просто роблю, як сказав лікар.
-Їсти хочеш? -Ні.
-Добре. Бо я нічого не готувала. -Ясно.
Доброго ранку.
Що це все таке?
Я все витягла, щоб ти побачила
й подумала, що хочеш взяти з собою.
Нічого не хочу брати.
Я орендувала той жахливий фургон. Там повно місця, тож…
У мене нема часу перебирати всі ці речі.
Лікар сказав, ти будеш значно щасливіша
якщо поряд будуть і твої власні речі.
А ще він казав, що мені погіршає аж через кілька років.
Геть не вгадав, так?
Він сказав, що тобі буде зручніше, і ти менше хвилюватимешся…
Я не хвилююся.
…в оточенні речей, які любиш,
наприклад, книг і…
Так. Бо, припускаю, таких у тебе нема.
Це твоя кімната і…
Де всі мої чашки? Господи.
Годі тобі. Мене виселяють з дому. Я не на відпочинок збираюся.
У нас вдосталь часу. Зробімо все, як слід.
Я взяла кілька днів відпустки. Я тут, щоб допомогти тобі.
Добре. Давай ти обереш по одній речі, якій захочеш, з кожної кімнати.
Обери одну річ, мамо, з кухні. Одну.
Хочу ту добру сковорідку, на якій смажу яйця.
Сковорідку для яєць?
Хочеш щось перевезти – бери, що заманеться.
Я все одно нічого не пам'ятатиму.
Ти…
Мамо, принеси сковорідку для яєць.
РОБІН
ДИТЯЧИЙ ДЕНЬ НА ПЛЯЖІ ЛЕДАЧА ДОНЯ!
Чому ти схилилася над мийкою? Що сталося?
Я щось з'їла. Щось дивне.
То ти вирішила їхати?
Я склала повноваження, якщо ти про це.
Хочеш іще щось узяти?
Так. Я знайшла дещо в спальні.
Що?
Думаю, те, що ти житимеш з нами, буде корисно для хлопців.
Кілька навчальних закладів вивчали
переваги спільного проживання людей різних поколінь.
Влаштували такі гуртожитки,
де люди похилого віку живуть зі студентами.
Які навчальні заклади?
Що?
Які заклади це досліджували?
Я читала про це в статті.
Де? У «Marie Claire»? Чи «Woman's Day»?
Думала, тобі буде цікаво.
Ми можемо не говорити?
Мене це виснажує.
Добре.
Я розумію. Ти на мене злишся. Я б теж злилася.
Але ми обидві вирішили, що так тобі буде краще.
У мене сталося хвилинне затьмарення розуму, і ти ним скористалася.
Що ж, рішення прийняте,
тож втілимо його якнайкраще для нас.
Перетворимо цей переїзд на подорож.
А це хіба не подорож?
Ні. Ми просто їдемо. А подорож – це весело.
Де ми? Куди ти мене везеш?
Я повезу тебе, куди захочеш.
Давай, вирішуй. Обід. Обирай, де зупинимося.
Натисни на значок, де ніж і виделка.
Глянь, що є поблизу.
Їдемо, куди захочеш. Жодних обмежень.
БОУЛІНҐ КЛУБ «РОБЕРТСОН»
О боже. Як депресивно.
Чому так багато реклами ритуальних послуг?
ПОХОРОННЕ БЮРО
Думаю, це кмітливо.
Такі потреби публіки.
Що ти шукаєш тою виделкою? Їж уже.
Мені в салат поклали маленькі шматочки бекону.
Господи, ні. Тільки не бекон!
Я ж вегетаріанка.
Відколи це?
Я не їм м'яса вже десять років, мамо.
Мабуть, я забула. У мене ж деменція і все таке.
То що, Тодд радий, що їде в універ?
Не знаю. Тобто…
він радіє, що матиме зі своєю дівчиною якомога більше сексу.
Аякже. Він же підліток.
Що він вивчатиме?
Мистецтво. Університет Воллонґонґ.
Це не те, що він завжди хотів.
-Чи що я хотіла. -А що ж він хотів?
Якщо чесно, він сам не знав.
То чому він туди їде? Не всі ж мають вчитися в універах.
Цікаво почути таке від тебе.
Занадто багато стресу.
Коли я вилетіла, ти наче сказилася.
То інше. Ти була розумна.
І Тодд розумний.
Але ти відволіклася на інше.
-Зараз мова не про мене. -На Адама.
Принаймні я знайшла те, що люблю робити.
Я лише кажу:
якщо Тодд не хоче вчитися, навіщо його змушувати?
Я ні до чого його не змушую.
Думала, тобі не можна змушувати мене хвилюватися.
Що ти там ховаєш?
Альбом.
Який альбом?
Ти вкрала його з мого будинку.
Думала, подивимося разом.
Ясно. Примушуєш мене робити аеробіку для пам'яті.
Ні.
Для мене це так само, як і для тебе.
Багато з цих фото зроблені на відпочинку.
Ти була мала. Малих возять на відпочинок.
Подивися на це.
Я ненавиділа цього кота.
-Неправда. -Він обісцяв увесь будинок.
Глянь на тата. Такий молодий.
Дивно. Тебе немає на жодному фото.
Авжеж нема.
Хто, по-твоєму, тримав фотоапарат?
Так. Твоя правда.
Прибери цей клятий альбом.
Піду в туалет.
І куди ми прямуємо далі в нашій епічній пригоді?
Не знаю. Хотіла знайти щось цікаве поблизу.
Можемо проїхатися вздовж узбережжя.
Це великий гак.
Завжди хотіла так проїхатися.
І якщо вже ти змушуєш мене розважатися…
ВАС ВІТАЄ НАЙБІЛЬША В АВСТРАЛІЇ КАРТОПЛИНА!
Я думала, вона більша.
Ми самі винні.
Відхилилися від маршруту, просто щоб тут постояти.
Та ну. Я люблю ці великі скульптури. А ти хіба ні?
Це й не схоже на велику картоплину.
Більше на велику какавельку.
Яка дурість.
Ти всміхнулася. Ніяка це не дурість.
Я втомилася. Мені треба полежати.
Відпочинеш у машині?
Може, десь зупинимося?
Так.
МОТЕЛЬ
Привіт.
Привіт. Як справи? Ще не задушила її?
Ні, але це можливо.
Ти в нормі?
Ага.
Вона заснула о сьомій. Як дитина.
У тебе теж стомлений голос. Ти ж не за кермом?
Ні. Довелося зупинитися в гівняному мотельчику.
Їй потрібно було відпочити.
Схоже, не тільки їй.
Зі мною все добре. А ви як?
Розважаєтеся там з хлопцями?
Так. Хлопці чудові. Вони вдома, грають у відеоігри,
Я… тут ремонтую
шафки у ванній твоєї мами.
Ремонтуєш?
А що з ними?
Просто дрібний ремонт.
Дрібний ремонт – зараз?
Твоя мама завжди
критикує мене, коли щось не так у будинку,
тож я вирішив, що зараз слушний час підновити їх.
Гаразд.
Прошу тебе закінчити з поновленням до нашого повернення.
Це лише кілька дрібних змін, мила. Я ж професіонал. Це моя робота.
Прошу тебе. Просто… Нам і так вистачає хаосу.
Ти не пошкодуєш.
Але краще їдь довгою дорогою. Про всяк випадок.
Люблю тебе. Бувай.
СІМЕЙНЕ БАРБЕКЮ
ЗАПОВІДНИК ДЛЯ ПТАХІВ, КАРРАМБІН
ШКІЛЬНІ ТАНЦІ
З днем наро… З днем народження тебе
З днем народження, мила Робін З днем…
Чорт!
Чорт забирай. Мамо.
Прокляття!
Чорт.
Ти забула надіти штани.
Я… Я думала, ти кудись пішла.
Я була в душі.
Хочеш, зроблю тобі зачіску?
Було б приємно.
-І що ти мені робиш? -Маленькі хвилі.
Роки практики.
Я зробила тобі таку зачіску на моє весілля.
За кого ти вийшла?
За Адама.
Ми познайомилися ще в школі.
Ти знаєш його, відколи йому виповнилося 17 років.
Ти щаслива?
Ми живемо в злагоді.
Хочеш чаю?
Думаю, гарно.
Чорт.
МАЙДАНЧИК З ВИДОМ НА БЕРРАҐОРАНҐ 1 КМ
Ого. Як гарно, правда?
Ми були тут 30 років тому, мамо.
Ні, я тут раніше не бувала.
Бувала. Так.
Ти потягла мене й тата по цій стежці
на оглядовий майданчик, щоб сфоткати.
Візьму куртку. Чекай там, мамо.
Чорт.
Мамо!
Ви бачили тут жінку? Вона…
Ні. Може, пішла на майданчик.
Дякую.
Мамо!
Мамо! Мамо.
Мамо!
Мамо! Будь там!
Мамо, це я.
Гей. Усе добре. Я тут.
Я не знаю, де я.
Усе добре.
О боже. Хаос. Суцільний хаос.
Усе добре. Ходімо.
Їдьмо додому.
Так.
Отак.
Ось.
Я візьму, мамо.
Заходь.
Мамо.
Привіт, Роузі. Давайте… я занесу.
-Я сама. Дякую. -Упевнене прибуття.
-О боже. -Привіт, мала.
-Привіт. На. -Я заберу. Ти заходь у дім.
Випий чаю.
Діти зробили класний плакат.
-Справді? -Ага.
Усе вивантажив.
Хлопці помагають твоїй мамі все розкласти.
Чудово.
Вона їх поки що не з'їла.
Це вона попросила принести нагору. Каже, це твоє.
Тут бракує багатьох фото.
-Я їх з'їла. -Що?
Я їх з'їла.
Не могла стриматися.
Тато помер.
Мама скоро все забуде. І я…
Залишилася тільки я. Лише я.
І мені треба все це зберегти, тож…
Я вже не її дочка.
Материнство моє теж закінчується.
І мені страшно. Я думаю про майбутнє, й мені страшно.
І мені не дуже подобається розмовляти з нею.
Проводити з нею час.
І… Я її люблю, але не…
Я не хочу її втрачати.
Гей. Пам'ятаєш мене?
До речі, я той чувак, який зробив фантастичний ремонт у ванній.
Я за тобою скучила.
Це добре. Бо і я за тобою скучив.
Пробач. Мої думки були такі розпорошені.
Це правда. Але зараз ти тут.
Ми обоє тут.
Ми.
Так.
Боже.
-Мама внизу. -Ага.
Вона навряд схвалить таке.
У старшій школі ми не попадалися.
-Ми знаємо, що робити. -Попадалися.
Бабуню.
Коли Тодд поїде в універ, він віддасть свою Nintendo Switch.
Ого. Серйозний крок, правда?
Так. Це ж найважливіша річ у його житті.
Крім його дівчини.
Перестань.
Хочеш, навчимо тебе грати?
Мабуть, не треба.
-Добре. -Можемо пограти в карти.
Пам'ятаєш, ти вчила мене грати в покер,
і ми грали на дріб'язок?
Гей!
Що?
Мама ж казала. Не можна вживати того слова.
Якого?
«Пам'ятаєш».
Зайчику, все добре.
Давай, покажи мені, як грати в цю кляту гру.
Вийди. Обери «Б».
Назва гри – «Легенда Зельди».
«Зельда». Хороша назва.
Як… звати твою дівчину?
-Емі. -Емі.
Я чула, що з Емі класно трахатися.
Ну, вона…
соромиться знайомитися з тобою.
-Невже? -Дуже.
Чому я в лісі?
Це гра чи…
Це частина гри. Це Лінк.
Він проспав сто років,
а коли прокинувся, нічого не пам'ятав.
Він усе згадає,
а тоді врятує королівство від Лихого Ґенона.
Я ж не про неї говорю, а про Лінка.
Тут стільки трави…
Убий його.
Покажи їй, як керувати.
Зайди в синю штуку. Піднімися. Так, розвернися. Тисни «Б».
-«Б»? -Ні.
-«Б». -Отак. Повернись.
-А як? -Вона знає, хто ми.
Правий джойстик?
Я боявся, що не знатиме. Думаю, їй зараз добре.
-Так. Заходь у цю синю штуку. -Чорт.
О, так.
Іди прямо, тоді, може, зможеш…
Убивай.
ЗА МОТИВАМИ КНИЖКИ СЕСІЛІЇ АХЕРН
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко