Sieviete, kura ēda fotogrāfijas
Tā.
Tad šī ir tā, kuru ņemsi līdzi uz universitāti, ja?
Jā. Labi.
Un "lielgalvji"? Ko darīsi ar tiem?
Tos nesauc par lielgalvjiem, bet par Pop! figūriņām.
Labi. Nu, es tos aizvien saucu par lielgalvjiem.
Nu, vienalga.
Es taisījos atstāt tepat uz plaukta,
bet laikam to vairs nevaru darīt. Vari tās kādam atdot.
Nē, nē. Mēs tiem atradīsim vietu.
Mani tas tracina.
Zini, divus mēnešus dzīvot vienā istabā ar Henriju.
Tod, piedod, labi?
Labi, labi. Es varu palikt pie Eimijas.
Tu nepaliksi pie Eimijas.
Un kāpēc ne? Jums ar tēti skolas laikā bija sekss.
Jā, pa kluso - kā normāliem tīņiem, skaidrs? Telpas mums neviens negādāja.
Jā, nu, viņai ir forši vecāki. Viņiem vienalga, vai mēs guļam kopā.
Nu, tev nav forši vecāki.
Man vēl pāris gadus jāgatavojas, lai nonāktu uz brokastīm
ar tevi un tavu draudzeni, skaidrs? Vēl es neesmu gatava.
Jā, jā.
Es jau tāpat te vairs nedzīvošu -
kad manu istabu būsi atdevusi omei.
Tava istaba ir apakšā. Viņai te būs vieglāk.
Jā, un jaunā signalizācija, kas pīkst ikreiz, kad atver durvis.
Lai viņu pasargātu.
Lai viņa nakts vidū kaut kur neaizklīst.
Te jau nav mājas, bet īsts cietums.
Vai tu varētu viņas klātbūtnē to neteikt, lūdzu?
Ei. Gribi, lai nogriežu tev matus? Es naudu neprasīšu.
Nē. Man patīk gari.
-Čau, mīļā! -Čau.
Smuks pielūdzējs?
Piecos no rīta jau jāizbrauc, un es jūtos briesmīgi.
Tāpēc vismaz izskatīšos fantastiski.
Dzirdēju, tu jauki pavadīji laiku ar dēlu un palīdzēji izvākt viņa mantas?
Nu, drīzāk es krāmēju mantas,
bet viņš stāstīja, ka grib dzīvot pie Eimijas un viņas vecākiem,
lai viņam būtu daudz seksa.
Nu, zini, vai ne...
Ak dievs! Kaut viņi pēc pēdējā strīda būtu izšķīrušies. Viņa nav draudzīga.
Viņai ir tik briesmīgs īss ponijs.
-Domā, ka tu 17 gados biji draudzīga? -Bet protams!
-Tiešām? -Ļoti draudzīga.
Man liekas, tu pārraksti vēsturi.
-Pajautā manai mammai. -Padomā...
Vispār tev vajadzētu pajautāt manai mammai.
Vispār nejautā gan manai mammai, jo tas viņu satrauks.
Nu, kā domā, cik ilgi viņa te paliks?
Beidz. Mēs par to runājām.
Jā, bet neizrunājām par laiku. Nu, kā varētu būt?
Seši mēneši vai seši gadi?
Vai tu nevarētu būt pretimnākošs?
Es esmu, bet viņa nav tāds cilvēks, ar kuru kopā dzīvot ir viegli.
Tu pati tā esi teikusi.
Viņai nav, kur palikt. Viņa ir mana māte.
Jā, viss kārtībā. Protams.
Viņa ir tava mamma. Viņa brauks šurp.
Es tikai jautāju par laiku, tas arī viss.
Es nespēju tikt galā ar tuvākajām pāris dienām. Man būs ļoti grūti.
Tāpēc - lūdzu, neliec man domāt uz priekšu.
NOĪRĒ MANI
Tas man patīk. Viens no maniem iecienītākajiem.
Varbūt...
Tāda mīlestība ...no kājām...
...Ļauj tai vaļu!
O, šī laika gars
O, spēks un aizrautība...
Reizēm nākas izvēlēties grūtāko ceļu
Un šķiet, ka pasaule izzūd
Izzūd, izzūd, izzūd
Izzūd
NOĪRĒ MANI 49$ DIENĀ
Jā?
Sveika, mamm! Te es.
Tava meita.
Ārsts teica, lai tevi nepārsteidzu,
jo tas tevi satrauks un apmulsinās,
tāpēc - es esmu pie mājas. Nesteidzies.
Domā, ir jau tik traki, ka es nespēju atvērt durvis?
Es tikai daru, kā ārsts lika.
-Ēst gribi? -Nē.
-Tad labi, jo man nekas nav pagatavots. -Labi.
Labrīt!
Kas te notiek?
Es visu izliku, lai tu redzi.
Lai vari izdomāt, ko gribi ņemt līdzi.
Es neko negribu.
Es noīrēju to drausmīgo busu. Vietas ir papilnam, tāpēc...
Man nav tik daudz laika, lai to visu izskatītu.
Ārsts teica, ka tev būs daudz patīkamāk,
ja apkārt būs tevis pašas mantas.
Jā, un vēl viņš teica, ka sliktāk man kļūs pēc daudziem gadiem.
Ļoti kļūdījās, ne?
Viņš tikai teica, ka tu jutīsies komfortablāk un nebūsi tik uzvilkta...
Es neesmu uzvilkta.
...ja tev apkārt būs tavas mīļās lietas,
piemēram, tavas grāmatas un...
Jā, jo droši vien tev tādu nav.
Tā būs tava istaba...
Kur ir visas manas krūzes? Dieva dēļ.
Lūdzu! Mani aizved no pašas mājām. Tas tev nav salikt mantas brīvdienām.
Mums ir pietiekami laika, lai visu izdarītu pareizi.
Esmu paņēmusi pāris brīvdienas un visu laiku veltīšu tikai tev.
Labi. Varbūt no katras istabas izvēlies vienu lietu, ko ņemsi līdzi.
Vienu lietu, mammu. No virtuves. Vienu lietu.
Es gribu to labo pannu, kurā cepu olas.
Tu gribi olu pannu?
Paklausies! Ja gribi ņemt līdzi mantas - ņem, ko vēlies.
Es tāpat neko neatcerēšos.
Tu...
Mamm, paņem olu pannu! Es...
ROBINA
MAZULĪTIS PLUDMALĒ SLIŅĶĪTE!
Kāpēc tu esi sakņupusi virs izlietnes?
Es kaut ko apēdu. Kaut ko jocīgu.
Tātad esi izlēmusi braukt, ko?
Esmu samierinājusies - ja uz to tu tēmē.
Gribi paņemt vēl kaut ko?
Jā. Es kaut ko atradu guļamistabā.
Ko?
Zini, man liekas, tas nāks par labu puikām - ka tu dzīvosi pie mums.
Vairākās skolās ir pētīta
pozitīvā ietekme tam, ka vairākas paaudzes dzīvo kopā.
Tagad ir tādas universitāšu pilsētiņas, kur seniori un studenti dzīvo kopā.
Kurās skolās?
Ko?
Kurās skolās to pēta?
Es izlasīju kādā rakstā.
Kur? Kādā sieviešu žurnālā?
Domāju, tevi tas interesēs.
Mēs varam nerunāt?
Zini, tas mani ļoti nogurdina.
Labi.
Es saprotu - tu uz mani dusmojies. Es arī dusmotos.
Taču mēs abas vienojāmies, ka tā tev būs labāk.
Es vienu reizi kārtīgi nepadomāju, un tu to izmantoji.
Nu, tagad jau viss ir izlemts,
tāpēc mēģināsim nestrīdēties.
Sarīkosim izbraukumu, ko?
Vai tad mēs to jau nedarām?
Nē. Nē. Mēs vienkārši braucam. Izbraukums ir izklaide.
Kur mēs esam? Uz kurieni tu mani ved?
Es tevi vedu, kur vien tu vēlies.
Labi, izlem! Pusdienas. Aiziet! Izvēlies tu.
Piespied to mazo rimbulīti ar nazi un dakšiņu.
Paskaties, kas te tuvumā ir.
Brauksim, kur vien vēlies. Nekādu ierobežojumu.
ROBERTSONAS BOULINGA KLUBS
Ak dievs, cik depresīvi.
Kāpēc te ir tik daudz sēru namu reklāmu?
SKUMJĀ DĀMA BĒRU PAKALPOJUMI
Manuprāt, tas ir apsviedīgi.
Spēlēt uz publiku.
Ko tu tur medī ar to dakšu? Ēd taču!
Manos salātos salika bekona gabaliņus.
Ak dievs, tikai ne bekonu!
Es esmu veģetāriete.
Kopš kura laika?
Es desmit gadus neesmu ēdusi gaļu, mamm.
Droši vien esmu aizmirsusi. Man taču ir demence.
Nu? Vai Tods priecājas, ka brauks uz universitāti?
Nezinu. Redzi...
Viņš priecājas, ka viņam ar draudzeni būs pēc iespējas vairāk seksa.
Nu protams! Viņš ir tīnis.
-Kādu kursu viņš izvēlējās? -Mākslu. Vulongongā.
Tā nebija viņa pirmā izvēle.
-Mana arī ne. -Ko viņš gribēja mācīties?
Ja godīgi, viņš īsti nezināja.
Nu tad kāpēc viņš brauks? Zini, universitāte nav domāta visiem.
Dzirdēt to no tevis - tiešām smieklīgi.
Tur ir pārāk daudz prasību.
Kad es izstājos, tu sāki trakot, mamm.
Tas bija citādi. Tu biji gudra.
Tods arī ir gudrs.
Taču tev neļāva koncentrēties.
-Labi. Mēs nerunājam par mani. -Jā. Ādams.
Es vismaz atklāju, ko man patiešām patīk darīt.
Es tikai saku:
ja Tods nav uz mācīšanos, kāpēc viņu piespiest?
Es viņu ne uz ko nepiespiežu.
Man likās, tu nedrīksti mani satraukt.
Kas tas ir? Ko tu tur slēp?
Tas ir albums.
Kāds albums?
To tu nozagi manā mājā.
Iedomājos, ka abas varētu to apskatīt.
Nuja. Mēģini mani piedabūt uz atmiņas aerobiku.
Nē.
Es to daru arī sevis dēļ.
Tik daudz bilžu ir no svētkiem.
Tu biji maza. Tā cilvēki dara.
Paskaties!
Es to kaķi nevarēju ciest.
-Tā nebija. -Nē, nē. Viņš piemīza visu māju.
Paskat, cik tētis izskatās jauns!
Tik jocīgi! Tevis nevienā nav.
Nu protams, ka manis nav.
Zini, kurš tad, pēc tavām domām, fotografēja?
Jā. Tev taisnība.
Liec to albumu nost!
Es aiziešu uz tualeti.
Nu, uz kurieni tad mēs brauksim tajā mūsu episkajā ceļojumā?
Nezinu. Domāju atrast kaut ko interesantu tepat tuvumā.
Mēs varam nobraukt gar piekrasti.
Tas ir liels līkums.
Vienmēr esmu gribējusi izbraukt to ceļu.
Ja jau tu mani ar varu gribi iepriecināt.
SVEICIENI NO LIELĀ KARTUPEĻA NO AUSTRĀLIJAS LIELĀKĀ!
Man likās, ka būs lielāks.
Nu, esam izjokotas.
Metām tādu līkumu, lai te pastāvētu.
Beidz, man patīk Austrālijas lielākās lietas. Tev ne?
Nu, nemaz neizskatās pēc kartupeļa.
Izskatās pēc liela sūda.
Cik stulbi!
Tas liek pasmaidīt. Tur nav nekā stulba.
Esmu piekususi. Man laikam vajadzētu apgulties.
Atpūtīsies mašīnā?
-Mēs varam kaut kur apstāties? -Jā.
MOTELIS
Čau.
Čau. Kā iet? Neesi viņu vēl nožņaugusi?
Pavisam šo domu neatmetu.
Tev viss labi?
Jā.
Viņa septiņos aizmiga. Kā bērns.
Tu arī izklausies piekususi. Tu taču neesi pie stūres?
Nē. Nācās apstāties vienā draņķīgā motelī.
Viņai vajadzēja atpūsties.
Nu, izklausās, ka ne viņai vien.
Man viss ir kārtībā. Kas notiek pie jums?
Tev ar puikām iet labi?
Jā, jā. Puikas ir lieliski. Viņi spēlē videospēles,
un es vienkārši... es drusciņ pielaboju
tavas mammas vannasistabas skapīšus.
Pielabo?
Kas tad tiem vainas?
Tikai atjaunoju skapīšus.
Tu atjauno skapīšus tagad?
Jā. Nu jā, jo tava mamma
vienmēr par māju izsaka man aizrādījumus,
un es nodomāju, ka ir īstais brīdis to uzfrišināt.
Labi.
Vai tā uzfrišināšana līdz mūsu atbraukšanai būs beigusies?
Tie ir tādi mazi darbiņi, mīļā. Es esmu profesionālis. Tas ir mans darbs.
Bet - lūdzu. Mums jau tāpat haosa pietiek.
Tas būs tā vērts.
Varbūt labāk brauc mājās pa garāko ceļu.
Mīlu tevi. Atā.
ĢIMENES PIKNIKS
KARAMBINAS PUTNU REZERVĀTS
SKOLAS DEJU VAKARS
Daudz laim... Daudz laimes tev!
Daudz laimes, mīļā Robina Daudz...
Ai, velns!
Ai, velns! Mamm!
Ai, bļāviens! Bļāviens!
Bļāviens.
Tev aizmirsies uzvilkt bikses.
Es domāju, ka... Es domāju, ka esi izgājusi ārā.
Es biju dušā.
Gribi, lai sataisu tev matus?
Tas būtu jauki.
-Nu, ko tu tur dari? -Tikai drusciņ ielokoju.
Esmu to darījusi gadiem ilgi, vai zini.
Tā es tev taisīju matus uz savām kāzām.
Ar ko tu apprecējies?
Ar Ādamu.
Mēs iepazināmies vidusskolā.
Tu ar viņu iepazinies, kad viņam bija 17.
Tu esi laimīga?
Uz priekšu jau tiekam.
Tēju gribi?
Izskatās lieliski!
Bļāviens! O johaidī.
BARAGORANGAS SKATU LAUKUMS 1 KM
Oho! Krāšņi, ne?
Mēs te bijām pirms 30 gadiem, mamm.
Nē, es te nekad neesmu bijusi.
Esi gan. Jā.
Tu mūs ar tēti aizvilki pa to taku līdz skatu laukumam, lai varētu mūs nobildēt.
Paķeršu jaku, mammu. Gaidi te!
Velns!
Mamm?
Mamm!
BARAGORANGAS SKATU LAUKUMS
Vai jūs redzējāt sievieti? Viņa...
Nē. Varbūt viņa aizgāja uz skatu laukumu.
Paldies.
Mamm! Mamm!
Mamm!
Mammu!
Mamm!
Mamm! Mamm!
Mamm!
Mamm! Paliec turpat!
Mammu, tā esmu es.
Ei. Viss ir labi. Es esmu te.
Es nezinu, kur es esmu.
Ir labi.
Ak dievs, kāds juceklis. Kāds nolādēts juceklis.
Viss ir labi. Beidz.
Vedīsim tevi mājās.
Jā.
Tā.
Nāc.
Labi, es paņemšu, mamm.
Tu ej iekšā.
Mamm.
Sveika, Rozij. Ļauj, es paņemšu.
-Nevajag. Paldies. -Viņa šauj bez domāšanas.
-Ak dievs. -Sveika, mīļā.
-Sveiks. Ņem. -Labi. Es paņemšu. Ej vien iekšā.
Iedzer tēju.
Bērni uzzīmēja jauku plakātu. Jā.
-Tiešām? -Jā.
Viss izkrāmēts.
-Puikas mammai palīdz nolikt mantas. -Lieliski.
Un viņa viņus vēl nav apēdusi.
Teica, lai šos nesu augšā. Tie esot tavi.
Daudzu bilžu trūkst.
-Es tās apēdu. -Ko?
Es tās apēdu.
Nespēju novaldīties.
Tēta vairs nav.
Mamma drīz visu aizmirsīs, tāpēc es...
Esmu palikusi tikai es. Tikai es.
Un man tas viss jāsaglabā, tāpēc...
Es vairs neesmu viņas meita.
Pavisam drīz es vairs nebūšu māte.
Un man ir bail. Domājot par nākotni, man ir ļoti bail.
Un man... man īsti nemaz nepatīk ar viņu runāties.
Man īsti nemaz nepatīk pavadīt ar viņu laiku.
Un es viņu mīlu, bet es ne... es...
Es negribu viņu zaudēt.
Ei. Vai mani atceries?
Es esmu tas puisis, kurš tīri izcili atjaunoja vannasistabu, ja kas.
Man tevis pietrūka.
Tas labi. Jo man arī tevis pietrūka.
Piedod. Piedod, ka biju tik izjukusi.
Biji gan, bet tagad tu atkal esi mājās, ja?
Mēs abi esam.
Mēs.
Jā.
Ak dievs.
-Apakšā ir mamma. -Jā.
Diez vai viņai tas patiks.
Bet skolas laikā mūs ne reizi nepieķēra.
-Un mēs laikam zinām, ko darām. -Pieķēra gan.
Ei, ome?
Kad Tods aizbrauks uz universitāti, viņš man atdos savu Nintendo konsoli.
Tas gan ir liels upuris, ne?
Jā. Tā viņam ir, nu, svarīgākā lieta pasaulē.
Ja neskaita draudzeni.
Izbeidz!
Gribi, lai iemācām tev spēlēt?
Diez vai.
-Labi. -Varam uzspēlēt kārtis.
Roza, atceries, tu man iemācīji spēlēt pokeru, un mēs spēlējām uz sīceni?
Ei!
Kas ir?
Mamma mums teica. To vārdu mēs nedrīkstam lietot.
Kādu vārdu?
"Atceries".
Mīlulīt, ir jau labi.
Dod! Parādi, kā tā draņķa spēle jāspēlē.
Nu, ej laukā. Piespied B.
Tā saucas Zeldas leģenda.
"Zelda"! Labs vārds.
Kā sauc tavu draudzeni?
-Eimija. -Eimija.
Dzirdēju, ka Eimija esot tīri laba gultā.
Ak tā. Nu, viņa... Viņa uztraucas par iepazīšanos ar tevi.
-Ak tā? -Ļoti.
Tā, kāpēc es tikai esmu mežā?
Tā ir spēle vai...
Jā. Nu, tā ir daļa no spēles. Redzi? Tas ir Links, ja?
Viņš simt gadus ir gulējis
un tagad atmodies, un neko neatceras.
Viņam jāatgūst atmiņa
un tad jāizglābj karaļvalsts no Posta Ganona.
Es nerunāju par viņu, es runāju par Linku.
Tur ir tik daudz zāles.
Izved viņu laukā.
Nu, parādi viņai, kā jāiet.
Ieej zilajā daļā. Paej uz augšu. Jā, pagriezies. Jā, piespied B.
-B? -B... Nē.
-B. -Jā, te. Un tad apgriezies.
-Kā es varu apgriezties? -Viņa zina, kas mēs esam.
To pa labi?
Es baidījos, ka nezinās. Bet liekas, ka viņai te patīk.
-Bet jā, ieej tanī zilajā. -Velns.
Jā, jā.
Tā, ja paliksi taisni, tev varētu izdoties...
viņus uzveikt.
PĒC SESILIJAS AHERNAS GRĀMATAS MOTĪVIEM
Tulkojis Imants Pakalnietis