Жената, която изчезна
Към чернокожата ни общност: с вас сме.
Изправяме се срещу расизма.
"ВИРОГЛАВА"
Как е книгата?
Сериозно четиво.
В клуба я четем.
Уанда!
Здрасти. Блейк.
Здрасти.
Най-сетне се виждаме на живо. Беше забавно да отговарям на имейлите ти.
Като работиш на бюро, търсиш радост в нещо, нали?
Как мина полетът?
Добре.
Може ли да й кажа коя си? - Боже, недей. Още не съм свикнала с това.
Свиквай. Присъстваш във всеки списък с бестселъри.
Дай багажа. - Няма нужда.
Не, моля те, дай. Ти си творецът.
Благодаря. - За нищо.
Пази обувките. - "Асос".
Може ли да ти кажа нещо? Не знаех, че си чернокож.
Ясно. Заради... Да, знам.
"Блейк" звучи като име на колонизатор.
Ето я цялата история. Малкото ми име е Угандан.
Майка ми е била в Корпуса на мира.
Тук никой не може да произнесе името ми, затова взех моминското й име.
По-лесно е във връзка с работата ми.
Сменил си името си заради тях?
И заради себе си. Така имам по-малко главоболия.
Понякога трябва да правим компромис.
Знаеш ли, че искаха да разкрасят снимката ми за книгата?
На нея приличах на Майли Сайръс с негърска коса.
Но отказах да я сложат. Целта на мемоара е да бъде автентичен.
Знам, че си скромна, но почакай да видиш в какъв хотел те водя.
Всъщност резервирах нещо под наем.
Идеята да отседна в "Бевърли Хилтън" ме уплаши.
Заради Уитни. - Уитни?
Уитни ли каза? - Четеш ми мислите.
Уитни? - Да, същата. Не мога да пиша без нея.
Много я харесвам.
Накъде да карам?
"Еко парк". Квартал ли е?
Дано не отиваме в дома на тъжен писател. - Не, мястото е симпатично. Има дворче.
Ще потърся адреса. - Не искам да го виждам.
Не ми го показвай.
Резервацията ми е отменена. Какво?
Как така личните ми данни не отговарят?
Да не мислят, че съм някой друг?
Явно не знаят нищо за негърската коса, защото едната снимка е...
Мамка му!
Това пътуване ме изнервя. Ел Ей ме плаши. - Какво ще кажеш за следното?
Ще резервирам къща чрез едно ВИП приложение,
което ми даде асистентът на Брад Пит.
Не, звучи ми твърде претенциозно.
Искаш ли басейн и джакузи?
Може би басейн? Ако не е твърде много.
И джакузи.
Виждаш ли?
Къща на име "Пука ни за теб".
Какво? Не мога да отседна тук.
Можеш и ще отседнеш, защото студиото плаща.
Ще ти напиша кода за вратата.
И ще ти изпратя кола утре в 11 ч. преди обяд.
Трябва ли ти нещо? Хранителни продукти?
Трева?
Ако искам, ще повървя.
Какво каза? - Ще повървя.
Тя каза "вървя". Не употребяваме тази дума в Ел Ей.
Нюйоркчани.
Здрасти. - Разказвай.
Виждаш ли надписа "Холивуд" от басейна?
Не знам. Работя, откакто пристигнах.
Настанили са те в къща за 15 милиона, а ти си на дивана и работиш?
Подготвям се за утре.
Тази къща струва 15 милиона? - Спец съм в ровенето в "Гугъл".
Мътиш в тоалетната ли? - Ама че грубо. Крия се от близнаците.
Бързо ми покажи, преди да ме намерят. - Добре.
Страх ме е да пипам. Сякаш съм била в кома и съм се събудила с парите на Кание.
Ако по книгата ти снимат филм, напускам работа и ти ставам асистентка.
Мамо, знаем, че си вътре.
Акам.
Гадост.
Майка на годината - как само лъжеш децата.
Ще ме държиш ли в течение, докато си там?
Ще снимат филм по книгата ти.
Знам, удивително е.
Да можеше да не съм толкова несигурна.
Имаш синдром на натрапника.
Прекарала си години в труд - в писане и преподаване.
Холивуд все филмираше сълзливите мемоари на тъжното бяло момиче.
Книги като "Стъкленият замък",
"Моето приключение в дивото", "Яж, моли се и обичай",
"Луди години", "Джули и Джулия"?
Не закачай Нора Ефрон, но да.
Най-сетне забелязват по-талантливия ти черен задник, а ти какво правиш?
Дойдох в Ел Ей.
Уанда, възползвай се от този момент.
Казвам ти, заслужила си го.
Благодаря.
Заповядайте.
Здравейте. Уанда Шепърд. Тук съм за среща с група хора.
Ето имената. - Няма нужда.
Дайте само лична карта. Ще видя в системата.
ГОСТ - УАНДА ШЕПЪРД
Ще ви снимам набързо.
Усмихнете се ето тук. - Фотосесия?
Идеално.
Вземете, докато разпечатам. - Благодаря.
Съжалявам, да опитаме още веднъж.
Чудесно.
Идеално.
Готово.
Фотоапаратът ми играе номера цял ден. Съжалявам.
Просто ще го напиша.
Липсва?
Бихте ли ми дали химикалката, за да уточня какво?
Разбира се. - Ще напиша "липсва снимка".
Няма нужда. Ще седна. Благодаря.
Извинявам се. Исках само да кажа, че съм ти почитател.
Много мило. Благодаря.
Прочетох книгата ти преди месеци. Останах без думи.
Благодаря.
И ти ли?
ЛИПСВА ГОСТ - АНДРЕ ЛАРСЪН
Да. Леко унизително е.
Голяма тъпотия. - Заради алгоритъма.
Някои програми за лицево разпознаване не засичат по-тъмна кожа.
Пиша научна фантастика. Разбирам от технологии.
Да знаеш в каква къща ме настаниха! Като в "Семейство Джетсън".
Сигурно редовно те питат това,
но ако имаш време, бих ти изпратил сценария си.
За какво се разказва?
Психосексуална романтична комедия за двама побъркани киборги.
Но е много земна. Наподобява нещата, които ти пишеш.
Боже мой, Уанда. Защо не ми писа?
Никой не те е почерпил лате.
Желая ти късмет.
Насам. Благодаря.
Има ли нещо, което трябва да знам? Какво да избягвам?
Съпругата на Дъг, шеф на "Развитие", е мексиканка.
Работила е при Обама, затова той ще се прави на разбирач.
Ще говори за "движението".
Брайън отговаря за сценариите. Забърка се в скандал за сексуален тормоз.
Не засядай в асансьор с Брайън. - Ясно.
Ник е нов. Според мен не е важен. Не си прави труда да го поглеждаш.
Арън никога не ми е говорил. Сигурно не знае как се казвам.
Обичам работата си.
Ще съм честен. Бяхме неспокойни преди срещата.
Заради мен ли? Моля ви. Поласкана съм.
Много сте се постарали, впечатлена съм.
Вълнуваме се, че ще снимаме по книгата ти.
Искаме да ни харесаш и да мислиш, че сме умни.
Виж, аз съм бял, при това от Мейн.
Ще съм честен - не съм първият тук, открил книгата ти.
Но щом я прочетох, тя ми отвори очите.
Погледът ти върху интерсекционалността
и сложните ти чувства за движението "Животът на черните е важен" -
това беше…
Сигурно носи удовлетворение
да знаеш, че много хора се наслаждават на творчеството ти.
Със смесени чувства съм.
Отказах се да ставам писателка след дипломирането,
после взех да пиша разкази по любителски.
А когато татко почина преди няколко години,
това ми даде нужните сили
да напиша какво му се случи, когато бях малка.
Тогава се отприщи талантът ми
и ето ни тук.
Деветнадесет сцени от живота ми, посветени на баща ми.
Много сме радостни, че ще работим с теб. - Благодаря.
И аз се радвам, че тези разкази ще достигнат до по-широка публика.
Не че омаловажавам книгите. Наясно сте.
Не, обичаме книгите.
Знаеш как е. Разбираме.
Не знам как процедирате,
но написах план, който да ви обясни действието за филма.
Мислех си за това как шеста глава... - Виж, Уанда.
Можем да направим скромна адаптация на книгата ти,
която да спечели награда "Независим дух" за операторско майсторство,
но според нас има потенциал за нещо по-силно въздействащо.
Затова днес поканих Арън Фишман на срещата.
Той оглавява новия ни екип, който създава виртуална реалност.
Привет.
Виртуална реалност?
Ние предпочитаме термина "виртуално въплъщение".
Нещо като видеоигра ли?
Не.
Представи си хората да можеха да се поставят на твое място за един ден.
Да видят света през твоите очи като чернокожа жена.
Това е невероятна възможност за емпатия.
Да, разбирам, но расизмът е нещо друго. - Именно.
Точно това казваме. - Но ще обясним темата на хората.
Ще я направим достъпна. - На 360 градуса под впечатляващ ъгъл.
Съжалявам. Сякаш ми подхвърляте версия на "Първи стъпки в това да си чернокож".
И значи…
кой ще играе мен в тази версия с виртуална реалност?
И как точно ще стане?
Кой ще играе мен?
Какво ще се вижда?
Добре ли си? Нищо не казваш.
Тук сме да отговорим на въпросите ти. - Какво? Говорех.
И моят глас се губи, като съм напрегнат.
Няма за какво да се тревожиш. - Не се тревожа и съм спокойна.
Просто не разбирам защо не отговаряте на въпросите ми.
Кой ще играе мен?
Виж.
Хванахме те неподготвена.
Разбирам, че ще ти трябва малко време да го осмислиш.
Хайде да хапнем. Да вечеряме.
Каня всички ви довечера у дома.
Ще ти хареса. Ще видиш прототипа.
Моят асистент ще ти даде адреса ми.
Г-це Холивуд, как...
Искат да превърнат книгата ми в расистки експеримент.
По-бавно. Какво става?
Това не е филм, а виртуална реалност.
Добре.
Не очаквахме това, но децата ми обичат виртуална реалност.
Много е смешно да гледаш как удрят въздуха.
Сигурно се печелят много пари. Казаха ли ти сума?
Не попитах.
Скромна си. Това щеше да е първият ми въпрос.
Те не искаха и да чуят въпросите ми, Лу.
Като ги попитах нещо по-сложно, погледите им се опразниха.
А като зададох въпрос, се направиха, че не ме чуват.
Дишай. Обожават те.
Затова те качиха на самолета за Ел Ей.
Искат да замажат историята ми.
Кажи им, че няма да стане.
Да, ще го направя.
Уан, сега си голяма работа. Ти диктуваш правилата.
Върни се при тях и им кажи, че животът ти не е симулационна игра.
Или, ако е така, трябва да ти платят 800 милиона, да речем.
Поканиха ме на вечеря довечера.
Идеално. Ще пиеш вино и ще се отпуснеш.
Лесно ти е.
Трябва да ида изтупана, а съм взела само един тоалет.
Нямам тежкарски дрехи.
Не си без пари, излез да похарчиш малко.
Разкарай си задника от мен! Полудя ли? - Не те видях.
Не ме видя? Седя пред теб. - Извинявам се. Моя грешка.
Добре.
Така вече ще те чуят.
Следващият. - Здравейте.
Добър избор. - Благодаря.
Дано ми стане. - Извинете, бях преди вас.
Цветът е прекрасен. Стои добре на всеки.
Ако обичате.
Благодаря.
Ще изглеждате страхотно. Кога ви е терминът?
Ясно, всички сте нахалници. Имате късмет, че бързам.
Мога да платя роклята с командировъчните си.
Блейк!
Боже!
Блейк, чакай!
По дяволите.
По дяволите!
Добре, само 6 км са.
Дъг, може ли да поговорим?
Много мислих по въпроса.
Някой виждал ли я е? - Не.
Много странно.
Тук съм.
Ще започваме ли? - Не, тук съм!
Явно, да. Хайде да тестваме демо версията.
Може да ни е по-удобно без нея.
Удобно за кого, Фишман?
Чувам те, тук съм, по дяволите.
Слушайте, хора. Преди да тестваме, искам да ви предупредя,
че има трудни за гледане сцени, така че бъдете готови.
Без да издаваш. Не ни разваляй удоволствието.
Арън, виж, засегнати са чувствителни теми,
така че, ако някой се почувства неудобно, може да не гледа.
Искаме да ни опишете преживяването.
От коя глава да започнем?
Да започнем с шеста.
Тя е най-забележителната.
Да се хвърлим направо в дълбоки води.
Започваме.
Мамка му.
Жестоко е.
Татко?
Боже.
Уанда. - Здравейте, г-н Ди!
Карл, не съм те виждал скоро. Как си?
Още дишам.
Боже мой.
Не.
НЮЙОРКСКА ПОЛИЦИЯ
Съобщиха за обир. - Татко, недей.
Мъжът е въоръжен. Лична карта? - Не, извинете.
Бъркате ме! - Спрете!
Познавам го. - Пуснете го!
Тате!
Знам си правата. Нищо не съм направил! - Остави го! Махни се от нея!
Стани, миличка.
Не, оставете я! - Познавам го.
Знам си правата. Не може така.
Познавам го!
Защо стана тъмно?
Тогава тя изгубва съзнание.
Какво й се е случило?
Получила силна паник атака.
Откарали я в болницата.
Странна работа.
Уанда?
Можеш да ме видиш?
Да.
Може ли да седна?
Какво правиш тук?
Добре ли си?
Не.
Не знам коя съм.
Напротив.
Знаеш ли какво?
Майната му.
Връщам се вътре.
ПО КНИГАТА НА СЕСИЛИЯ АХЪРН
Превод на субтитрите Катина Николова