Rev
Žena, ktorá zmizla
Našej černošskej komunite: Vidíme vás.
Sme proti rasizmu.
PRAGMATICKÁ
Aká je?
Veľmi vážna.
Čítame ju v klube.
Wanda! Wanda.
Zdravím, Blake.
- Ahoj. - Ahoj.
Skvelé, že sme sa konečne stretli osobne.
Rada som ti odpisovala na maily.
Keď si prikovaná k stolu, musíš si nájsť aj radosť, nie?
Áno. Aký bol let?
Dobrý, hej.
Dobre.
- Môžem spľasnúť bublinu? Lebo pani… - Bože. Prosím, nie.
- Má celú… - Ešte som si na to nezvykla.
No, to si zvykaj. Všade si medzi bestsellermi.
- Zoberiem ti kufor. - To nič.
Nie, prosím, zlatko. No tak. Si umelkyňa.
- Ďakujem. - Nie je zač.
Pozor na čižmy.
Z ASOS-u.
Môžem ti niečo povedať?
Nevedela som, že si černoch.
Okej.
Kvôli… Áno, viem.
„Blake“ vyžaruje poriadne kolonizátorské vibrácie.
Dobre, takže takto.
Pôvodne sa volám Ugandan.
Mama bola v mierovom zbore.
Áno. A nikto, koho tu poznám, to nevie vysloviť,
tak mám jej meno za slobodna.
Je to tak kariérne jednoduchšie.
Takže si si pre nich zmenil meno?
No, aj pre seba.
Je to skrátka menej problematické, vieš?
Niekedy musíme urobiť kompromis.
Vedel si, že sa snažili upraviť moju fotku?
Kvôli fotke na knihe.
Poslali mi fotku, čo vyzerala ako Miley Cyrus s černošskými vlasmi.
Ale ja na to: „Nie“.
Pointou autobiografie je autentickosť.
Viem, že si skromná a tak,
ale počkaj, keď uvidíš hotel, kam ťa veziem.
Vlastne som si niečo prenajala.
Fakt ma vydesila myšlienka, že by som bývala v Beverly Hiltone.
- Whitney… - Whitney?
- Nečítaj mi myšlienky.
- W-H-I-T-N-E-Y? - Áno. To som povedala.
Bez nej neviem písať.
- Hej. - Strašne ju zbožňujem.
Dobre, kam teda idem?
Echo Park. Je tu také niečo?
Dúfam, že nejdeme do nejakého smutného bytu.
Nie, je rozkošný.
Má peknú vedľajšiu terasu…
- Nájdem adresu. - Nie, nie.
Nech… Nechcem ju vidieť.
Nech je to kdekoľvek, odlož to.
Zrušili mi rezerváciu. Čože?
Akože nemohli overiť preukaz totožnosti?
Myslia si, že to nie som ja?
Zjavne nevedia, ako sa správajú černošské vlasy
lebo na jednej fotke sú…
Doriti!
Popravde, z tejto cesty som veľmi nervózna.
- A L.A. ma desí, takže… - Dobre, čo tak toto?
Zarezervujem ti prenájom na VIP aplikácii,
ktorú mám od asistenta Brada Pitta.
Nie. To znie príliš luxusne.
Chcela by si bazén a vírivku?
Možno bazén? Ak to… nie je priveľa.
A vírivku.
Dobre.
Vidíš?
La Casa de „záleží nám na tebe“.
Čože?
Nemôžem tu bývať.
Môžeš a budeš, lebo to platí štúdio.
Pošlem ti kód od dverí.
A pošlem po teba auto zajtra o 11.00.
Potrebuješ ešte niečo?
Potraviny?
Trávu?
Ak áno, tak sa prejdem.
- Čože? - Prejdem sa.
Povedala „prejdem“.
To slovo v L.A. nehovoríme.
Newyorčania.
- Ahoj. - Všetko vyklop.
Vidíš z bazéna nápis Hollywood?
Neviem.
Odkedy som prišla, len pracujem.
Ubytujú ťa v 15-miliónovom dome a ty sedíš na gauči a robíš?
Pripravujem sa na zajtra.
Počkať. Je to tu ozaj za 15 miliónov?
Na Googli nájdem všetko. To vieš.
Práve kladieš kábel?
Čo si to… Skrývam sa pred dvojčatami.
Rýchlo, ukáž mi to tam, než ma nájdu.
Dobre.
No, trochu sa tu bojím niečo chytiť.
Ako zobudenie po mŕtvici s Kanyeho prachmi.
Ak z tvojej knihy natočia film
odídem z práce a budem tvojou asistentkou.
Mami, vieme, že si tam.
Kakám.
Hnusné.
Tak to si matka roka, klameš deťom.
Budeš ma, prosím, informovať, kým si tam?
Z tvojej knihy urobia zasraný film.
Viem. Je to úžasné. Len…
Kiežby som si tým bola viac istá.
No tak. Syndróm podvodníka.
Roky si to dávala dokopy, písala a učila.
A sledovali sme, ako Hollywood premenil životopis každej smutnej belošky na film.
Myslíš, Sklenený zámok,
Divočina, Jedz, modli sa a miluj,
Narušenie, Julie a Julia?
Neser sa mi do Nory Ephronovej, ale áno.
A teraz si konečné všímame tvoj talentovanejší černošský zadok
a čo robíš ty?
Prišla som do L.A.
Wanda, vyťaž z tejto chvíle maximum.
Vravím ti, zaslúžiš si to.
Vďaka.
Nech sa páči.
Zdravím. Wanda Shepardová.
Prišla som za niekoľkými ľuďmi.
- Ich mená mám tu… - To nič.
Len mi dajte doklad a vyhľadám to v systéme.
NÁVŠTEVA WANDA SHEPARDOVÁ
Rýchlo vás odfotím.
Úsmev. Tu. Áno.
Malé fotenie?
Dokonalé.
- Kým sa to vytlačí, páči sa. - Vďaka.
Ups. Pardon, skúsme to ešte raz.
Skvelé.
Dokonalé.
A je to.
Tá kamera celý deň neposlúcha.
Veľmi ma to mrzí.
Viete čo, skrátka… napíšem poznámku.
N/A, nedostupné?
Viete čo? Dáte mi pero, aby som tam do stredu dopísala W?
Iste.
Ako N.W.A.?
To nič.
Tak si len sadnem. Ďakujem.
Pardon.
Chcel som len povedať, že som veľký fanúšik.
To je milé. Ďakujem.
Knihu som prečítal pred mesiacmi. Žasol som.
Vďaka.
Aj ty?
N/A – NÁVŠTEVA
Áno. Bolo to len mierne ponižujúce.
To sú teda sračky.
To algoritmus.
Niektoré programy rozpoznávania tváre ťažšie detegujú tmavšiu pleť.
Píšem sci-fi. O technológii viem veľa.
No, mal by si vidieť dom, kde bývam.
Ako v Jetsonovcoch.
Asi sa ťa to vkuse pýtajú, ale…
ak by si mala čas, rád by som ti poslal scenár.
O čom je?
Psychosexuálna romantická komédia o dvoch rozpoltených kyborgoch.
Ale je to aj veľmi reálne.
Vieš, niečo také, ako píšeš ty.
Preboha, Wanda.
Moja, čo nepíšeš?
Nedoniesli ti latte?
Veľa šťastia.
Poď. Vďaka.
Je niečo, čo by som mala vedieť? Čomu sa vyhnúť?
Dobre.
Doug, šéf vývoja, má ženu Mexičanku.
Pracovala pre Obamovu administratívu,
čiže bude hovoriť, akoby sa vyznal.
- Kopa rečí o „hnutí“. - Fajn.
Brian má na starosti scenár a práve prekonal škandál s obťažovaním.
Nezasekni sa vo výťahu s Brianom.
Dobre.
Nick je nový. Pokiaľ viem, nie veľmi dôležitý.
Na Nicka nemrhaj pohľadom.
Aaron sa so mnou nikdy nebavil.
Isto nevie, ako sa volám.
Zbožňujem svoju prácu. Sme tu.
Na rovinu…
Všetci sme boli z tohto stretnutia veľmi nervózni.
- Nervózni? Kvôli mne? - Áno.
Ach, prosím. To mi veľmi lichotí.
Robili ste, čo ste mohli a urobilo to na mňa veľký dojem.
Doriti, je super, že máme predkupné právo na knihu.
A chceme, aby si nás mala rada a myslela si, že sme múdri.
Pozri. Som beloch. Z Mainu, kto by to povedal.
A budem k tebe úprimný.
Nebol som prvý z miestnosti, kto si tvoju knihu prečítal.
Ale, keď som si ju prečítal, páni, skrátka mi otvorila oči.
Teda, celý tvoj pohľad na intersekcionalitu
a komplikované pocity ohľadne Black Lives Matter,
bolo to skrátka…
Skutočne ti musí prinášať uznanie,
že toľko ľudí si užíva tvoju prácu.
Má to dve strany.
Teda, v podstate som sa po škole vzdala cieľa písať romány
a potom som trochu koketovala s každodennými príbehmi.
Potom pred pár rokmi zomrel otec
a… neviem.
Konečne mi to dodalo potrebnú vytrvalosť,
aby som písala o tom, čo sa mu stalo, keď som bola mladšia.
A potom sa zrazu pohli ľady
a sme tu.
Devätnásť príbehov z môjho života,
venované môjmu otcovi.
Sme fakt nadšení, že môžeme spolupracovať.
Ďakujem.
A ja som veľmi nadšená, že tieto príbehy sa dostanú k širšiemu publiku.
Niežeby knihy neboli veľká vec, ale viete.
Nie, zbožňujeme knihy, ale…
Vieš, chápeme.
Neviem, ako to väčšinou robíte,
ale napísala som osnovu,
ktorou vám predstavím film.
Premýšľala som nad kapitolou 6, kde sa zaoberám…
Pozri, Wanda.
Mohli by sme urobiť malú adaptáciu knihy,
čo by vyhrala cenu za kinematografiu na Spirit Awards,
ale myslíme, že je tam potenciál na niečo oveľa hlbšie, špeciálnejšie.
Dobre.
Preto som vlastne na dnešné stretnutie prizval Aarona Fishmana.
Aaron je šéfom nášho nového vplyvnejšieho VR tímu.
Ako sa darí?
VR?
Ako virtuálna realita?
Používame označenie „virtuálne vyhotovenie“.
Fíha, dobre. Takže akože videohra?
Nie, nie.
Predstav si, že by ľudia skutočne mohli na deň kráčať v tvojich šľapajach.
Zažiť svet v tvojej koži,
v koži černošky.
Je to mimoriadna príležitosť na empatiu.
Áno, rozumiem.
- Ale tak rasizmus nefunguje. - Presne.
- Presne to vravíme. - Ale ľuďom to vysvetlíme po lopate.
Budeme ich držať za ruku.
V 360 stupňoch s celkom hustou paralaxou.
Pardon. Znie to ako návrh verzie Ako byť černochom pre hlupákov.
Takže…
kto by ma hral v tejto luxusnej VR verzii?
A ako by to fungovalo?
Kto by ma akože hral?
Čo by videli?
Si v poriadku?
Nič nehovoríš.
- Zodpovieme všetky otázky. - Čože?
Rozprávala som.
Aj mne odíde hlas, keď som vystresovaný.
Niet sa čoho báť.
Nebojím sa a nie som v strese.
Len nechápem, prečo neodpovedáte na žiadne z mojich otázok.
Kto by ma hral?
Pozri.
Prišlo to znenazdajky.
Úplne rozumiem, že to môžeš chvíľu spracovávať.
Poďme na… Dajme si večeru.
Áno. Dobre. Vieš čo?
Všetci dnes večer prídu ku mne.
Je to celkom husté hniezdo.
Môžeš skúsiť prototyp.
A asistentka ti povie adresu, dobre?
Ahoj, slečna Hollywood. Ako…
Moju posratú knihu chcú zmeniť na rasistický vedecký pokus.
Wan, spomaľ. Čo sa deje?
Nie je to film. Je to… virtuálna realita.
Dobre.
To sme nečakali, ale moje deti zbožňujú virtuálnu realitu.
A, doriti, je fakt vtipné sledovať, ako udierajú do vzduchu.
A musí v tom byť kopa peňazí. Povedali ti sumu?
Nespýtala som sa.
Si príliš skromná. Hneď by som sa to spýtala.
No, otázky ich nezaujímali, Lu.
Keď som sa opýtala niečo trochu náročnejšie,
zakalili sa im oči.
A keď som už položila otázku,
tvárili sa, že nepočuli, čo som povedala.
Dobre, dýchaj. Zbožňujú ťa.
Zaplatili ti letenku až tam.
Chcú prifarbiť môj príbeh, Lu.
Tak povedz, že to nepôjde.
Nie, viem. Poviem, ale…
Wan, teraz si už niekto.
Máš ruky na volante.
Tak sa tam vráť
a povedz im, že tvoj život nie je nejaká posratá hra ako Sims.
Alebo, ak je, tak ti musia zaplatiť tak 800 miliónov dolárov.
Mám ísť dnes na večeru.
Dokonalé. Dáš si víno, budeš uvoľnenejšia.
Vravíš ty.
Musím tam vstúpiť ako šéfka a priniesla som si len jedny pekné šaty.
Nemám žiadne šéfinkovské veci.
Moja, máš vreckové. Miň ho.
Zmiznite s tým malým zadkom. Zbláznili ste sa?
Doriti. Nevidel som vás.
Nevideli ste ma? Sedím priamo tu.
Mrzí ma to. Moja chyba.
Dobre.
Vidíš, takto ťa dostanú.
- Ďalej. - Dobrý.
- Hej, dobrý výber. - Vďaka.
- Dúfajme, že aj po pôrode. - Pardon. Bola som prvá.
Tá farba vyzerá fantasticky. Hodí sa každému.
Pardon.
Vďaka.
Tento víkend budete vyzerať fantasticky.
- Kedy je termín? - Dobre. Keďže ste ako typická Karen.
Máte šťastie, že musím ísť
a za šaty môžem zaplatiť nóbl diétami.
Blake!
Ježiši!
Blake… Počkaj!
Doriti.
Kurva.
Dobre. Je to len šesť kilometrov.
Doug, môžeme sa porozprávať?
Dlho som nad tým premýšľala a…
Videl ju niekto?
- Nie. - Čože?
Fakt čudné.
Som tu.
- Tak skrátka začneme? - Nie, som tu!
Asi áno. Hej.
Vyskúšajme demo. Otestujme ho, dobre?
Hej, možno to bude bez nej vhodnejšie.
Pre koho, Fishman?
Počujem vás. Doriti, som priamo tu.
Okej, tak všetci.
Vyskúšame to, len varovanie,
je tam niekoľko ťažkých vecí, tak považujte toto za upozornenie.
Neprezrádzaj. Čo tak rovno pokaziť koniec?
Dobre. Pozri, Aaron, je tam veľa citlivých tém,
takže ak je to niekomu nepríjemné, nemusíte to pozerať.
Chceme vedieť, čo si o tej skúsenosti myslíte.
Akou kapitolou začať?
No, začnime kapitolou 6.
To je tá hlavná.
Ponorme sa teda rovno do hlbín.
Fíha.
Ideme na to.
No doriti.
Toto je niekde úplne inde.
Kde…
Oci?
Preboha.
Ahoj, Wanda.
Dobrý, pán D!
Carl. Chvíľu sme sa nevideli. Darí sa?
Vieš, ešte dýcham.
Bože.
Nie, nie.
Hej, hej.
- Hlásená krádež. - Oci, nie.
- Podozrivý má zbraň. Doklady? - Nie, nie. Pardon…
- Máte nesprávneho! - Stop!
- Poznám ho. - Nechajte ho!
Ocko!
- Poznám práva. - Hej!
- Nič som neurobil! - Hej! Pusti ho!
Pusťte ju! Pusťte ju!
Vstávaj, zlatko. Zlatko! Zlatko!
- Nie, pusťte ju! - Poznám ho! Je to…
Pozrite. Poznám práva. To nemôžete.
Poznám ho!
Počkať, prečo to tak stmavlo?
Vtedy upadla do bezvedomia.
Hej. Čo sa jej vlastne stalo?
Mala obrovský panický záchvat.
Odviezli ju do miestnej nemocnice.
Fakt čudné.
Wanda?
Ty ma vidíš?
Áno.
Môžem si prisadnúť?
Čo robíš tu vonku?
Si v poriadku?
Nie.
Neviem, kto som.
Ale áno, vieš.
Vieš čo?
Srať na to.
Idem späť dnu.
PODĽA KNIHY CECELIE AHERNOVEJ
Preklad titulkov: Jozef Ferencz