СЕРІАЛ NETFLIX
Знайшла на кіпрському пляжі.
«УНІВЕРСИТЕТ», 2030 РІК
Тоді чому він такий?
Я вживила в його таламус електрод,
який подає спрямований електрошоковий імпульс.
-Ти його приспала. -І можу розбудити.
Це була твоя ідея?
Я зробила кілька коригувань, але таке — більше профіль сестри.
Процедура надто складна. Буквально нейрохірургія.
Але в певних випадках це може відкрити цікаві можливості, зокрема якщо…
-Якщо? -Підняти ставки.
«УНІВЕРСИТЕТ», 2036 РІК
На збори в нас п'ять хвилин.
Жодних ігор і драми.
Туди й назад.
Потім я відвезу вас назад.
Джейд?
Ми не хочемо назад.
Не вам вирішувати.
Або ми можемо закричати, щойно вийдемо з машини.
А там побачимо.
Уперед. Там побачимо.
Я попереджала тебе про зовнішній світ, Берте.
Я казала, що ти неготовий.
Але ти не послухав, і постраждали люди.
І ти міг постраждати.
Я мав допомогти рідним.
-Мій брат… -Альберт?
Облиш.
Коли він допомагав комусь, крім себе?
Він думав, що я мертвий. Ти йому так сказала?
Звісно ж, ні.
Я розумію твою турботу про рідних.
Я теж люблю своїх.
І готова на все, щоб їх захистити. Але Альберт не…
Він…
Про тебе піклуюся я.
Усі ці роки тебе захищала саме я.
-А як же дівчата? -Їх я теж захищаю.
Зараз вони в моєму кабінеті їдять морозиво.
Шоколадне?
Це теж їхнє улюблене.
І вони постійно питають про тебе.
Дядько Берт, видатний учений.
Але я думав, що налякав їх.
Ні. Я пояснила їм, що ти хороший.
Розумний.
І веселий.
Завжди допоможеш.
І ти нам потрібен.
У нас новий проєкт.
Дуже важливий.
І якщо добре впораєшся,
можливо, дівчата зможуть лишитися з тобою.
Ми могли б надати тобі власний будинок.
Із зеленою травичкою та білим парканом.
Щаслива сім'я.
Що за проєкт?
Він.
П'ять хвилин!
Тато — клон.
Знаю.
А ми — експерименти.
Гей.
Я не вірю.
Та до біса все.
-До біса їх. -Джейд, ти не можеш усе це ігнорувати.
Я не ігнорую.
Узагалі, мені здається, що в мене їде дах.
Хочеться кричати й плакати, а тато — явно психопат.
Його бос — якась схиблена Лютелла де Віль,
а в нашій вітальні чекає чувак з пістолетом.
Тому я знаю, що все це насправді.
Знаю, що всі нам брешуть. Про все.
І про мене?
А якщо тато…
Що як я все-таки хвора?
Ні, не хвора.
Ти ж добре почуваєшся?
Нам треба тікати звідси.
Подалі від тата, цього міста й «Амбрелли» — від усього.
Як?
Сумка.
Там є гроші, паспорти, усе, що треба.
А далі що?
Просто… будемо тікати?
Будемо тікати дуже швидко.
СИСТЕМА БЕЗПЕКИ «АМБРЕЛЛИ»
Це Пабло.
Його теж треба забрати.
Ні. Ми когось до нього пришлемо.
Добре, але він потребує постійного догляду.
Він любить лосося й курку, ніякої яловичини.
Щовечора давайте смаколики.
І він ненавидить прогулянки, а купи кладе просто величезні.
Я передам.
Не хвилюйся, малий.
Вибачте. Він не любить придурків.
Іди по сестру.
Гей. Ми разом, пам'ятаєш?
Дівчата.
Що я казав про ігри?
Тікай!
Гей!
Біллі?
Чорт.
-Іди. -Що? Ні.
Вставай.
Чорт забирай!
-Іди сюди! -Біжи!
Знайди допомогу!
За нею!
Швидше!
Що ти таке?
Зупини це!
Не можу.
Що відбувається?
Нічого.
Але загине багато людей.
Можливо, і ти.
Ні.
Я тобі потрібна.
Без мене…
ким ти будеш?
Назад!
Джейд. Ну ж бо.
Стійте!
Джейд!
З дороги!
Стійте!
Кидай!
Я… Як?
-Яка швидкість? -П'ятнадцять вузлів і зростає.
Сакіме!
-Джейд? -Тисніть кнопку.
-Ми надто близько. -Байдуже. Він піде за ними.
Послухай, Сакіме.
Я знаю, що облажалася.
Але не цього разу.
Злетить хоч одна вертушка — нам каюк.
-Упевнений? -Так.
Її вкусили.
Це була ти.
Тієї ночі.
З тим собакою.
Тато сказав, я здорова.
Точно?
Той пес був хворий.
Якщо він тебе заразив, то ти небезпечна.
І для інших, і для себе самої.
Були симптоми?
Галюцинації?
Напади люті?
Прискорене серцебиття?
Чому я маю вам вірити?
Знаю, я тобі не подобаюся, Біллі.
Я собі здебільшого теж не подобаюся.
Але я б тобі не збрехала.
А про батька ти б так сказала?
Ах ти ж довбане стерво.
Я довбане стерво, яке каже тобі довбану правду.
Хіба не цього ти хочеш?
Довбаної правди.
Якщо я хвора…
зможете допомогти?
Тільки я і зможу.
-Що ти робиш? -Мамину улюблену страву.
Чекай, хіба ми…
Її ж немає. І ми щойно їли з нею те саме.
Усе нормально?
Допоможи.
Джейд, що сталося?
-Я… -Хто це?
Джейд. Моя шкільна подруга.
-У нас… -Домашка. Математика.
Яке цуценятко.
Привіт.
Ми підемо до басейну, добре?
Розважайтесь. Привіт.
-Та не жени. -Не жену.
-Ти розповідаєш про клонів, Джейд. -Знаю.
Ти ж бачив усе те стрьомне лайно в мене вдома.
Мені треба в «Амбреллу».
-Щоб урятувати сестру? -Так.
-Бо моя мама її викрала? -Так.
Джейд, чого ти від мене очікуєш?
Це ж маячня!
Знаю.
Але, Саймоне, вони її скривдять.
Я була там.
Я бачила, що вони роблять.
Там таємні лабораторії і ті тупі таблетки «Радість».
Що?
-Це вони? -Так.
Мамо.
О боже.
Чорт.
-Просто подряпина. -Не просто.
Я ледве її відчуваю.
Мамо, це твої?
Звісно, ні.
Західна медицина лікує симптоми, а не причину.
Обожнюю цю пісню.
Ти дуже хоробра.
Я хвора чи ні?
Ну?
Вірус… Він не інфікує клітини.
МУТАЦІЙ НЕ ВИЯВЛЕНО
Не знаю чому.
Але це ще може статись?
Хтозна.
З'ясуй.
Будь креативний.
Саймоне, уже пізно.
Ти накачуєш маму?
Що?
Я знайшов таблетки. «Радість».
-То мої. -Не забивай мені баки.
Вона щойно порізала руку й навіть не відчула.
-Що ти з нею зробила? -Саймоне.
Кажи.
У твоєї мами були труднощі з пристосуванням.
Ми домовились, що вона якийсь час поп'є заспокійливе.
Годі брехати!
Саймоне!
Я зробила це, щоб зберегти нашу сім'ю.
І їй уже краще. Вона щасливіша.
Вона тепер як довбаний зомбі.
А ти — довбана дитина!
Ти уявлення не маєш, як тяжко я працюю.
Цю компанію вкрали у твого діда, а я її відродила.
А твоя мама ніколи…
Вона хотіла піти.
І хотіла забрати тебе.
Я робила все це заради тебе.
Мені це не треба.
Ти не знаєш, що тобі треба.
Ти…
Та пішла ти.
Саймоне.
Буквально ще один тест. Вибач.
-Що це? -Розслабся.
-Ні, що це таке? -Ні, усе гаразд.
Не бійся. Просто розслабся.
Усе добре.
Чорт.
Тобі довелось.
Знаю.
Бі?
У кімнаті її немає. Може, на палубі.
Бі?
Добре. Я хакну двері й заблокую систему,
але це дасть нам лише хвилин десять.
-Знаєш, куди йти? -Так.
Не обов'язково йти зі мною.
Так, знаю.
ВІДЧИНЕНО
Ходімо.
Гей.
Дякую.
СТОРОННІМ ВХІД ЗАБОРОНЕНО
Спокійно. Та вгамуйся ти!
МУТАЦІЙ НЕ ВИЯВЛЕНО
Моя сестра…
Від адреналіну почалася тахікардія й судоми!
Мені потрібна моя сестра!
Візок! Дайте седативні!
Спокійно, чуєш?
Ти збрехала!
Дихай. Усе добре.
Дихай.
Руки над головою.
Звідки ти про це знаєш?
Від Альберта.
Схоже, ти не морозиво їла.
Що?
-Я маю забиратися звідси. -Добре.
-Знайдемо твого тата. -Ні.
Мені до нього байдуже. Так само як йому до мене.
Йому не байдуже.
Навіть у камері він думав лише про вас.
Бо ми його ліки.
Йому потрібна наша кров.
І що?
«Що»?
Ми з братами теж були потрібні батьку. Довгий час він тримав нас під замком.
Поки не виросли, сонця не бачили.
Але Альберт не такий. Він дав вам свободу. І хтозна…
Я не кажу, що він хороший і не помилявся,
але могло бути й гірше.
І тому все нормально?
Ні, але…
можливо, нормально й не буває.
Можливо, життя — це просто набір випадковостей і трагедій.
І ніхто не живе нормально. Але всі прагнуть кращого.
Попри світ, в якому набагато легше зробити гірше.
Ваш тато вас любить.
Можливо, ця любов неправильна, але…
Якщо подумати, уся вона така.
Але, якщо хочеш, можемо піти без нього.
І що…
тоді буде?
Нічого доброго.
-Джейд? -Не поспішай радіти.
Де Біллі?
Вона не з тобою?
-Привіт, я… -Син Евелін. Що сталося?
Ми намагалися втекти, але Біллі забрали.
-Думаю, вони знають про укус. -Треба її знайти.
Ти з нами не підеш.
Просто скажи, де вона.
Джейд, я…
Привіт, сімейне возз'єднання.
Здоров, брате.
-Ми… -Клони.
-Тебе били? Усе гаразд? -Усе добре.
Сумка в мене, а Пабло я лишила з мамою Саймона.
Треба йти.
Він піде з нами.
-Що? Чому? -Не можна його тут кидати.
Десять хвилин.
-Що це? -Ізоляція.
Сюди.
Це все я винна.
Джейд, годі.
Ми її повернемо.
Там.
Гей.
Мабуть, десь поруч.
Арджуне!
Сюди.
Ховайтесь. Там.
-Ходімо туди. -Так.
Чорт.
Так.
Ти!
Якби не я, нікого б з вас на світі не було б.
Тому, гадаю, час би вже подякувати.
Виявити трохи сраної поваги!
Щось…
Гей.
Усе добре.
Є, сюди.
Ходімо.
Джейд? Біллі!
Біллі, годі!
Уперед! Південний захід.
Ні.
Ані руш!
Саймоне?
Мамо. Ні.
Вона мене вкусила.
Евелін.
Я йому допоможу.
Я знайду спосіб.
Але…
ти маєш відпустити моїх дівчат.
Це його єдиний шанс.
Мамо.
Мамо…
Ні!
Тату! Ні!
Ні!
Арджуне.
Арджуне!
Гей.
О боже.
Можеш поворухнути?
Ні.
Ти маєш іти.
Знайди її.
Джейд, іди.
Іди.
-Рушай! Швидше! -Злітай!
Бі?
Мамо!
А де тато?
Я…
Не відходь.
Привіт, матусю.
А я думала, у сім'ї найкраще брешу я.
Вона мила.
Що ти з нею зробила?
Бо той Крокодил Гена міг спокійно розірвати її на шматки, але не став.
Дивно, правда?
Це дивно.
Змінила її ДНК?
За доброю традицією Вескерів?
-Мамо? -Усе добре.
Ну а як же. Привіт, люба.
Тримайся від неї подалі.
Ні. Моя відповідь завжди буде «ні».
І ти мала б це знати. Ми ж близнючки.
Однакові.
Нічого подібного.
З тієї самої ночі
ти стала бездушною,
пропащою.
То була найгірша ніч у моєму житті.
Тоді я втратила сестру.
Неправда.
Ти ніколи не розуміла.
Т-вірус звільнив мене від усіх моїх тупих заскоків:
страху, тривог.
Він мене не змінював.
Я стала тією, ким завжди була.
Але боялася визнавати.
Та ніч була найкращою в моєму житті.
Що ж ти таке?
Я — майбутнє.
А ти?
Ти довбаний вірус.
Не помічала, як усі, хто тебе оточує, помирають?
Саймон. Берт.
Кім, Хірокі.
Тато.
Можу продовжувати.
Ти переконуєш себе, що намагаєшся врятувати людей,
але твої руки, Джейд, по лікоть у крові.
Бо ти егоїстка.
Тебе хвилює лише місія, твої власні помилки.
Тому люди гинуть, але ти йдеш далі.
Ти не спиняєшся, бо тільки це й має значення. Ти.
Ти все так само думаєш тільки про себе, Джейд.
Нехай.
Забирай мене.
Тільки… Прошу, тільки…
відпусти її.
Ти мені більше не потрібна.
Мамо.
Гей, мамо!
-Бі! -Ні!
Бі!
Мамо!
Бі!
Уперед!
ВІД СЕБЕ
Вони скрізь.
Що ти робиш?
Бомбу.
Евелін можна зупинити тільки силою.
Берте, відведи їх у безпечне місце.
Що? А ти?
Треба її підірвати.
Тату.
Не треба цього робити.
Я вас люблю.
Тату.
Вибач.
Не треба.
Я це зроблю.
Ні.
Ти заслужив жити, Берте.
Уперед!
Ідіть через чорний хід. Знайдіть її.
Це він!
Ходімо!
Мій син.
Я любила його.
Ти його вбила.
Я захистила його — не дала перетворитися на чудовисько.
Але коли все це скінчиться…
після всього,
після всіх моїх жертв,
я зміню цей світ.
На мене чекає майбутнє.
А що маєш ти?
У мене є ручка.
Я не хотіла тебе поранити.
Чи Саймона.
Я…
Я просто…
Вибач.
Ми разом, так?
Разом.
Треба загасити там вогонь!
АДА ВОНГ 2.20 ВУЛИЦЯ ЧЮО-ДОРІ, АКІХАБАРА, ЯПОНІЯ
ВИ ПОКИДАЄТЕ НЬЮ-РАККУН-СІТІ
НА ОСНОВІ ВІДЕОГРИ «ОСЕЛЯ ЗЛА»
Переклад субтитрів: Ілля Скрипка