SERIÁL NETFLIX
POHOŘÍ ARKLAY
2005
Berte!
Berte.
Burrito s krevetovým kari? Fakt?
Toho smradu se nikdy nezbavíme.
Alberte. On tě neslyší.
Brácho.
Klídek.
Ukliď si ten binec.
Minutku.
Udělám to.
Alby.
Musí se to naučit.
Rozhraní mysl-stroj nefunguje, jak má.
- Omlouvám se… - Sprav to.
Jak jsme na tom s prototypem hrudního držáku?
Zítra ho budeš mít.
Dneska.
To jsou…
Posloucháš hudbu?
Ne?
Malíčkový slib?
Už se to nestane.
Alberte Weskere! Tohle je neoprávněné použití majetku Umbrelly.
Ruce nad hlavu! Ihned!
Weskere!
Weskere! Víme, že jste tam! Zařízení je obklíčeno!
- Alberte, musíme odsud vypadnout! - Vyjděte ven! Ihned!
Ne!
Co to děláš?
Ničím důkazy.
Střelba! Zasáhněte!
Běžte!
Berte.
Berte!
Berte.
Jsi v pořádku?
Asi ano.
Jo, je to čisté.
Kdo kurva jste?
Evelyn!
- Tohle přece není možné. - Ale je.
Takže, jak dlouho to bylo? Sedm let?
Sedmnáct.
Páni.
Vážně?
Celou tu dobu jsi zavřený tady dole?
Jako ne pořád přesně tady, ale zavřený?
Jo. Pro mé vlastní dobro.
Ty to nevíš?
Myslel jsem, že jsi mrtvý.
Máma mě nemůže zabít. Potřebuje mě.
Tak…
Tak jí neříkej.
Promiň.
Kde drželi tebe?
Berte, já…
Nebyl jsem zavřený.
Jak to myslíš?
Dostal jsem se ven.
Zařídil jsem si vlastní život.
- To je dobře, chlape. - Kéž bych tě mohl vzít s sebou.
- To je… - Ne, já… Jo, chápu to.
Můj život…
Není to taková paráda.
Zvykneš si.
Zkoušels někdy utéct?
Ne, proč?
Myslíš, že bych měl?
Berte, potřebuju tvou pomoc.
- Moje dcery… - Dcery?
Ty máš… No do prdele.
Jak se jmenují?
Jade a Billie. Jsou to ještě děti, je jim 14.
Víš, co jim Umbrella udělá, jestli…
- Ruce za záda. Ihned! - Ne. Počkejte.
- Hej, já… - Nechte ho být!
Hej! Přestaňte!
Neměj strach. Chápu tě, brácho!
ZAMČENO
Běž.
Je Bea v pořádku?
Jo, nic jí není.
Co sis myslela?
Nevím.
Je mi to líto.
Měl jsi pravdu.
Nikdy jsem neměla odcházet. Měla jsem zůstat s vámi.
Poslyš, na tom nezáleží.
Ale záleží.
Co chceš, abych řekl, Jade?
Řekni mi, že jsem pitomá.
Sobecká. Řekni mi, že jsem…
Že jsem zabila Amritu.
Zabilas ji.
Všechno jsi to udělala ty.
Ale teď je tady Umbrella, Jade.
Co se děje?
Chtějí se sejít.
Se Sakímem.
Je to léčka.
Když zjistíme, co chtějí, můžeme se dohodnout.
Umbrella dohody neuzavírá.
Arjune.
Musíme stisknout to tlačítko.
Ne.
Ne, v žádném případě. Ještě tam nejsme.
Tak fajn. Půjdu já.
- Řeklas, že je to léčka. - Ano, přesně.
Půjdu, pokud to Bee a ostatním na lodi
zajistí bezpečí.
Bea nepotřebuje mučednici, jasný? Potřebuje svou matku.
Kdo žádá o tu schůzku?
Evelyn Marcusová.
- Děkuji za pozvání. - Vaše zbraně.
Tohle je diplomatická mise.
Nejsem ozbrojený. Nebylo by to vhodné.
Je čistý.
Pojďte za mnou.
Sakím salám!
Nechte nás o samotě.
Ráda se s vámi konečně setkávám.
- Paní Marcusová. - Evelyn.
Potkali jsme se v roce 2019 na přednášce v Rijádu.
Svět je malý.
Sklenku šampaňského?
Už nepiji.
Já stále ano.
Jako bych se potkala s celebritou.
Univerzita ukrytá na lodi.
Chytré.
Chci Jade Weskerovou.
Je členkou naší komunity.
Cennou členkou?
- Všichni členové mají svou hodnotu. - Samozřejmě. Řeknu to jinak.
Je Jade Weskerová natolik cenná, abyste ohrozil životy svých lidí?
Evelyn.
Chápu, že máte spoustu po zuby vyzbrojených oddílů
i to, že možná vnímáte moje lidi jako akademiky.
Oxfordští donové v tvídu a se střapci.
Na pěkné střapce si potrpím.
Ale věřte mi, když říkám, že máme vlastní zbraně.
Máme také pevný disk
který jsme zabavili v závodě Umbrelly na Bali v roce 2022.
Jsem si jistý, že by Umbrella nebyla ráda, kdyby se jeho obsah dostal na veřejnost.
Sakíme, řeknu vám to velmi stručně.
Můžete mi vyhrožovat, jak chcete, ale všechny ty ozbrojené oddíly
jsou stále na palubě vaší lodi.
Ano, ale…
Jsem si jistá, že na tom disku jsou velmi ošklivé věci
a že máte někoho, kdo to pustí do éteru. Takže…
Jen do toho. Možná nás to zničí.
Ale co vy a vaši lidé? To se nikdy nedozvíte.
Protože pokud nedostanu, co chci,
udělám z toho vašeho zasranýho korábu lásky Titanic.
Rozumíme si?
Máme trochu času…
zklidnit se.
Několikrát…
se zhluboka nadechni.
Vím, co chceš, Evelyn. Takhle…
to ale nedostaneš.
Obávám se, že máš obě ruce přivázané.
Analyzovali jsme krev toho reportéra.
Zjistili jsme, žes mu dal tolik Joy, že by ho to zabilo třikrát.
- Řekneš mi proč? - Tohle nemůžeš dělat.
- A já ti nepomůžu. - Jistěže pomůžeš.
Nebýt mě, pořád by sis hrál
s Tydlitákem a Tydlitekem v té krysí díře.
Nežádal jsem tě o pomoc.
Ale přijal jsi ji, že?
Prosils mě, ať tě vytáhnu z té cely, a já jsem asi velká měkkota,
protože jsem se slitovala.
Dohoda byla, že uděláš, oč požádám, a na oplátku tě nechám žít venku.
A nechám tě stvořit život.
Proč mi to tedy tak ztěžuješ?
A Bert?
Na čem ses dohodla s ním?
To on změnil vzorec Joy?
Kristepane, Evelyn. Je nevyrovnaný.
SIMON IGNORUJEŠ MĚ?
To je táta?
Simon.
- Ignoruj ho. - Vždyť jo.
Co ty? Ozval se?
Kdy se začneme bát?
Teď?
Věřila jsem ti.
Přesvědčila jsem sama sebe, že jsi jiný.
Speciální.
Že bude zajímavé zjistit, zda se klon dokáže přizpůsobit
skutečnému světu.
Podvedl jsi spoustu lidí, Ale.
Ale jestli dostaneme Joy…
To je to jediné, na čem ti záleží?
Další produkt, který vystřelí cenu akcií ke hvězdám?
Umřeli lidé!
A další lidi můžeme zachránit! Tak o tom kurva přemýšlej!
Deprese, úzkost, sebevraždy. Prostě…
se vypaří!
To je…
K čertu se ziskem.
Změní to svět. No tak, Ale.
Nechceš se mnou změnit svět?
Jako by ti na tom záleželo.
Vsadila jsem na to všechno.
Svou práci, reputaci, manželství.
Všechno.
Záleží mi na tom.
Takže i když nechceš, pomůžeš mi.
Bertovy poznámky. Do práce.
Ahoj, zlato. Jo, jsem tady s Albertem.
Pozdravuje tě.
Jo.
Mami?
Beo?
Vyplížila jsem se.
Co se stalo? Amritě.
- On je… - Já vím.
- Řeklas, že to bude v pořádku. - Já vím.
Potřebuju, abys byla silná, dobře?
Beo, běž do naší kajuty.
Dobře? Jdi k mé posteli.
Je pod ní zelená sportovní taška.
Proč?
Je v ní všechno, co budeš potřebovat.
Musíte s tátou opustit loď.
Proč?
Protože ti lidi tam venku jsou zlí.
Chtějí vám ublížit.
- Táta říká… - Poslyš, já vím, co táta říká.
Ale on je nezná tak jako já.
Beo, musíš mi věřit.
A jestli s tebou táta nepůjde, musíš jít sama.
Cože?
A co ty?
Půjdu hned za tebou.
Beo…
Je mi tohle všechno moc líto.
Tohle jsem nechtěla. Chtěla jsem, abys byla v bezpečí a šťastná.
Ale tohle pro mě musíš udělat, ano?
Slib mi to.
Slibuju.
Ozval se?
Pořád nic.
Co když se nám nikdy neozve?
Tak zavoláme policii.
- Policii Umbrelly? - Jade.
Poslal jsem ti zprávy.
To je náš táta.
- Můžeme si promluvit… - Promiň.
Čí je to auto?
Rozhodl jsem se trochu upgradovat.
Pro moje holčičky…
jen to nejlepší.
Co se stalo?
V Umbrelle?
Však víš, práce.
Jak bylo ve škole?
Viděls ho?
Jo, viděl.
Dobře, a co se stalo?
Probereme to později.
Hele, chlape! Blokuješ nás.
No tak! Uhni s tím!
Co mají za problém?
Blokuješ místo pro vyzvednutí.
Nemůžeš si jen tak odejít a nechat to tam zaparkovaný!
Tak už odjeď! Pohni si!
Mám hlad. Vy ne?
Tati.
Tenhle mazlík má šťávu, co?
Billie, zapni si pás.
Neunavuje tě pořád od ní přijímat rozkazy?
Ne, jsem masochista.
- Jak mu je? - Zatím dobře.
Potřebuješ svůj lék.
Můžu ti ho obstarat.
Jak dlouho se bez něj obejdeš?
Teď se chováš jako tvrďák a hrdina,
protože si myslíš, že jsi, ale…
hádám, že asi za půl hodiny, možná ani ne,
bude ta bolest nesnesitelná a ty to vzdáš.
To mě neznáš.
Znám všechny tvoje verze, Ale.
A vy Weskerové máte jednu věc společnou.
Pud sebezáchovy.
Proč by se člověk klonoval, kdyby nechtěl žít navždy?
Už to začíná, že?
Přesně proto jsme program klonování dali k ledu už před léty.
Po určité době je údržba zatraceně náročná.
Bert potřebuje většinu nocí dialýzu, koktejl léků, jen aby se probudil,
a i tak na každý dobrý den připadá deset špatných.
Rozpadají se ti buňky.
Rozkládáš se zevnitř.
Tady.
JADE NEBUDE MLUVIT
Tudy, prosím.
Tolik těstovin.
Ale žádné olivy. Divné.
Napíchli ti auto?
Co? Kdo?
Umbrella. Poslouchali?
Panebože.
Neomezené tyčinky zdarma? Vidíte to?
- Ví o mně? - Tohle je ten nejlepší den.
Hej!
Polož ten zatracenej jídelní lístek.
Tati, tvůj prst.
To nic.
Objednáme si.
Musíme si odskočit.
POJĎME SE NAJÍST
Promiň.
- Něco je špatně. - Myslíš?
Co když mu něco udělali?
Co jako? Usekli mu prst?
A zdrogovali ho nebo mu elektrodami
usmažili mozek?
- Nebo mu ho vyměnili? - Dobře.
Jasně.
Přemýšlejme.
Jíme za 15 minut.
Budu hádat. Zase máme lososa? Nemůžeš uvařit něco, co má nohy?
Ty máš ale náladu. Co se děje?
Nic.
- Nevím. - Nevíš co?
Prostě mám kámoše a…
mám o ně strach, ale oni mě ignorují,
a já nevím, co dělat.
Můžu ti říct, co dělat nemáš.
Nezblázni se z toho a nevzdávej to s nimi.
Až budou potřebovat tvou pomoc, řeknou si o ni.
A když ne, stejně jim ji nabídni.
Zlato…
Jsem doma.
Večeře je skoro hotová.
- Tvoje oblíbená. - Tak to otevřu víno.
- Ahoj, mami. - Ahoj, synku.
Co děláš?
Co?
- Co je to? - Nový filtr.
Dáš si ho k obličeji a ukáže ti, co bys měla snídat.
Markovi to ukázalo tvaroh a jablečný pyré a je fakt vytočenej.
Zkus to na mně.
- Jo? - Jo.
- Cože? - Skvělé.
- Co? Co jsem? Ukaž mi to. - Fazole na toustu.
Ne. Já jsem na sacharidy? Ne!
Ty a máma, jste…
Každá jste jiná.
Jiná?
No, jde o to…
Byla hrozně naštvaná, když jsi byla pryč.
Už to vypadalo na dvoje Vánoce, víš?
No, teď jsem zpátky.
Říká, že moc pracuješ.
Má pravdu.
Tak toho nech.
Nemůžu.
Zrovna teď to nejde.
Vteřinku.
- Tumáš. - Díky.
- Máš ho? - Nepřišel domů.
Mám aktivovat sledovací protokoly?
- Jak dlouho to bude trvat? - Dvacet, maximálně třicet minut.
Zavolám ti.
Simone?
Můžeš napsat SMS své kamarádce Jade?
Proč?
Potřebuju vědět, kde je. Mám strach, že má potíže.
SIMON KDE JSEŠ?
JADE @OLIVOVÁZAHRADA
MŮŽEŠ PRO NÁS PŘIJET?
Tohle je správné.
Promiňte. Další tyčinky.
- Ještě jich pár máte. - Ne.
Tohle je můj neomezený košík. Ony taky chtějí svůj.
Promiňte. Jen jeden na jeden stůl.
- Ale to je omezení. - Tati, o nic nejde.
Jde, protože není neomezený.
Až ten košík dojíte, mohu…
Víte co? Fajn.
Tady. Dojedeno.
Nechcete tyčinku, než nám to přinesou?
Co to s tebou je?
Co? Nic.
- Promluvíme si doma. - Ne.
Teď.
Nejsem váš táta.
Jsem váš strýc.
Bert.
Moment, on se o mně nikdy nezmínil?
Takže, jsi jako co?
Jeho dvojče?
Tak nějak. Jsme klony.
Klony?
Byl ještě třetí, Alby,
ale zabil ho původní Albert Wesker.
Náš stvořitel.
Stvořitel.
Jsme součástí výzkumného a vývojového týmu,
který dal dohromady, aby mu pomohl.
Zemřel na sopce.
Ale to nic. Nebyl moc hodný.
Neměl mě moc rád.
Ale nebojte se.
Já a váš táta, my nejsme jako on.
Chci říct, geneticky jsme přesně stejní.
Ale ve všem ostatním jsme úplně jiní.
On byl netvor. Rád lidem ubližoval.
Ale myslím, že takové pocity dřímají v každém z nás, ne?
Pocity štěstí, smutku a…
někdy pocit, že máš chuť někoho silně praštit do obličeje.
No, ale stejně si myslím, že všichni máme na výběr.
Můžeme si zvolit, kdo jsme. Kým chceme být.
A já si volím tyčinky.
Vůbec se k nám nepřibližujte.
Cože?
Jinak začneme vřískat.
Ale já…
- Jade, co je? - Nevím.
- Umbrella. - Do prdele.
Vzadu.
Dobře. Poběž. Rychle.
- Holky, za mě! - Bože můj.
Berte?
Do prdele.
- Běž. - No tak.
Hej!
Nebojte se. Všechno je v nejlepším pořádku.
Dobře.
Pojď k papínkovi.
Hra skončila, Berte.
Nemám tě rád!
Nejsi na mě hodný!
- Pusť mě! - Hej! Nedotýkejte se nás!
Pusť je.
To nic. Pracuju s vaším tátou.
To nebyl on.
Žádný strach! Všechno bude v pořádku.
My víme.
Kde je?
Čeká na vás. Jen pojďte se mnou.
Ne.
Nemáte moc na výběr.
POŽÁRNÍ VÝCHOD
Dobře. Až mě předáte, vraťte se na loď
a nakopněte motory.
A stiskněte to zasraný tlačítko, jo?
Jade.
Ne. Nikam ji nepovezete!
Podívej. Vím, že máš pocit…
Arjune.
To je v pořádku.
Miluju tě.
Ale tohle musím udělat.
Počkej, Jade. Jade!
Jade.
Díky Bohu.
To je Simonova máma.
A Billie, musíš být vyděšená.
Ten příšernej chlap.
Řekl, že je klon.
- Je to pravda? - Protože jestli jo…
tak je to kurva šílený.
Jo. No, kurva šílený věci jsou jaksi naše práce. Takže…
Podívejte…
Vím, že máte spoustu otázek.
Znám tu vlnu strachu a zmatení, kterou právě zažíváte.
Svého otce jsem pořádně neznala.
Byl velmi nadaný a velmi rezervovaný člověk.
Aby mě ochránil, držel mě v nevědomosti.
O věcech, které bych podle něj nezvládla.
Ale…
my děvčata jsme silnější a chytřejší, než za jaké nás lidé považují.
Není to tak?
Pojďme za tátou.
Ale, máš společnost.
Tati?
Co se stalo? Co jste mu udělali?
- Hej! - Přestaňte!
- Pusťte! - Nechte ji.
- Přestaňte! - Nechte ji.
Přestaňte, prosím!
Ne!
Kéž by byl elegantnější způsob, jak tohle udělat.
Vezmi si léky, Alberte.
Co se to děje?
Řekneš jim to sám, nebo mám já?
Dobrá, tak já.
Váš otec umírá.
Jak vám už řekl starý dobrý Bert, je to klon, který… Jistě, je to divné.
Ale vlastně je to velmi jednoduchý proces, jehož součástí je trocha DNA,
pár prázdných buněk a velmi nešťastná žena.
Problémem vašeho otce není to, že je klon.
Ale to, že rychle stárne.
Víte, Wesker, ten původní Wesker, byl netrpělivý muž.
Naklonoval si malou armádu géniů,
ale nechtěl čekat, až dospějí.
S pomocí staré dobré vědy váš otec zestárl o 20 let
za necelých šest měsíců.
Ale urychlování buněk tímto způsobem vede k…
problémům.
Rakovina, mitochondriální rozpad, všechny možné ošklivé věci.
Váš otec byl nemocný. Tak vynalezl lék.
Vás.
Cože?
Vaši krev sestrojil tak, aby jeho problém řešila,
což je, jak už jsem řekla, geniální.
To není pravda.
Opravdu?
Já…
Neudělal… Můžu to vysvětlit.
Tak proto…
jsi nám bral krev.
- Billie, prosím. - Přestaň! Prostě přestaň!
Nevím, co jsi zač.
Ale všechno, co řekneš, je lež.
A ty řeči, žes nás udělal silné a chránil nás…
Všechno to byly kecy!
Doufám…
že kurva chcípneš.
Evelyn, jestli jim ublížíš…
Ale, taková já nejsem.
Ale řekls, že uděláš cokoli.
Teď to dokaž.
Tentokrát máte zbraň.
Dobře děláte.
Sama.
Kdo je tam?
Evelyn?
Obrat o 180 stupňů, šílené.
Přemýšlela jsem o tom, jaká jsem byla.
Změnilo mě zlomené srdce?
Možná, ale podívej se, kde jsem skončila.
Jestli chceš věřit, že by něco mohlo zastavit…
Je dobrá, co?
Tohle řídí elektrody v jejím mozku
a pumpuje do ní 87 různých léků.
- Chceš vidět salto vzad? - Ne.
No tak. Taková šou, a tohle je všechno?
Jen naštvané krátké „ne“?
Ve chvíli, kdy jsem našla tu štěnici, jsem věděla, žes to na mě ušila.
Přiměla jsi mě, abych tě sem zavedla, protože jsem úplně blbá.
Jsi Jade. Udělala jsi jako Jade.
Jdeš si za svým a všechno ostatní je podružné.
Takže co? Ovládáš Evelyn?
Což znamená, že řídíš Umbrellu.
Tak trochu. Ale za ta léta mám pár nepřátel.
Takže nejlepší je si tu mrchu nechat. Nemám pravdu, Ev?
Vím, co si myslíš.
Vypadám dobře.
Takže když jsi ve Francii říkala, že jsi nemocná,
dělalas, co Billie umí nejlíp.
Lhala.
Ne.
Ne, moje krev je špatná. Ale vypadá to, že tvoje je pořád dobrá.
Jo, okamžitě mě nakopla. Stejně jako tátu.
Ale no tak.
Jsme Weskerovy holky. Pud sebezáchovy máme v genech.
Co chceš, Billie?
- Chci jen svou sestru. - Běž do hajzlu.
Zlato, tam už jsem byla. Teď je řada na tobě.
Odešlas.
Tolik k tomu navždy spolu, že?
Neměla jsem na výběr.
Kdysi nám někdo řekl, že každý si může vybrat.
Kdo jsme, kým chceme být.
Ty sis vybrala.
Dobře, fajn. Fajn.
Máš mě. Jsem tady. Všechny ostatní nech jít.
Myslíš, že jde jen o tebe? Páni, ty jsi ale narcisistka.
Bože můj…
Ne, chci všechno.
Každý artefakt, obraz, všechno.
Univerzita dokázala uchovat minulost
a to je ten problém.
V minulosti se stalo hodně špatného. Však víš, bylas u toho.
Tohle nemusíš dělat, Billie.
Vzpomínáš ráda, Jade?
Protože já ne.
Proto stavím lepší budoucnost.
Svět, který bude lepší.
Posloucháš se?
Dokonce zníš jako ona. Tak kdo ovládá koho?
Malloyová!
Obsaďte loď.
Ne. Počkejte! Hej!
- To ti nedovolím. - Vážně?
Fajn.
To bylo ale drámo.
Co je děje?
Kontakt!
- Je to tady. - Nikam nechoď.
Jade.
Uvolněte ta lana! Rychle! Odvažte je! Pohněte!
Uvolněte lana! Hned!
Pohněte s tím!
Rychle! Pohyb!
Ne.
Zastav to.
Nezasloužíte si trochu radosti v rychle se měnícím světě?
Díky Umbrella Corporation ji máte na dosah.
PODLE VIDEOHRY „RESIDENT EVIL“ OD SPOLEČNOSTI CAPCOM
Překlad titulků: Kamila Králíková