‏- סדרה של NETFLIX -
‏- הרי ארקליי -
‏- הרי ארקליי, 2005 -
‏ברט!
‏ברט.
‏בוריטו שרימפס וקארי? באמת?
‏הריח הזה לא יתנדף לעולם.
‏אלברט.
‏הוא לא שומע אותך.
‏אחי.
‏תירגע.
‏תנקה אחריך.
‏בעוד רגע.
‏אני אעשה את זה.
‏אלבי.
‏הוא צריך ללמוד.
‏יש תקלות בממשק התודעה־מכונה.
‏אני מצטער… ‏-תתקן אותו.
‏מה מצבנו עם האב טיפוס להרכבה על החזה?
‏תקבל אותו מחר.
‏היום.
‏ואלה…
‏אתה מאזין למוזיקה?
‏לא.
‏הבטחת זרת?
‏זה לא יקרה שוב.
‏אלברט וסקר! ‏זה שימוש בלתי מאושר ברכוש "אמברלה".
‏ידיים למעלה! עכשיו!
‏וסקר! אנחנו יודעים שאתה שם! ‏אנחנו מקיפים את המתקן!
‏אלברט, חייבים לצאת מפה! ‏-צא החוצה! עכשיו!
‏לא!
‏מה אתה עושה?
‏משמיד את הראיות.
‏יריות! היכנסו!
‏קדימה!
‏ברט.
‏ברט!
‏ברט.
‏אתה בסדר?
‏נראה לי.
‏כן, השטח פנוי.
‏מה אתם, לעזאזל?
‏אוולין!
‏לא יכול להיות שזה קורה. ‏-זה קורה.
‏אז כמה זמן עבר? שבע שנים?
‏שבע עשרה.
‏וואו.
‏ברצינות?
‏היית כלוא פה כל הזמן הזה?
‏לא כל הזמן במובן של בדיוק פה, ‏במקום הזה, אבל כלוא?
‏כן. זה לטובתי.
‏לא ידעת?
‏חשבתי שאתה מת.
‏אימא לא יכולה להרוג אותי. היא צריכה אותי.
‏אל…
‏אל תקרא לה ככה.
‏סליחה.
‏אז איפה החזיקו אותך?
‏ברט, אני…
‏לא הייתי כלוא.
‏מה זאת אומרת?
‏השתחררתי.
‏בניתי לעצמי חיים.
‏יופי לך, אחי. ‏-הלוואי שהייתי יכול לקחת אותך איתי,
‏פשוט… ‏-לא, אני… כן, אני מבין.
‏החיים שלי…
‏הם לא משהו.
‏אתה תתרגל לזה.
‏ניסית לברוח אי פעם?
‏לא, למה?
‏אתה חושב שכדאי לי?
‏ברט, אני זקוק לעזרתך.
‏הבנות שלי… ‏-בנות?
‏יש לך… אלוהים אדירים.
‏איך קוראים להן?
‏ג'ייד ובילי. הן רק ילדות. בנות 14.
‏ואתה יודע מה "אמברלה" יעשו להן אם…
‏ידיים מאחורי הגב. עכשיו! ‏-לא. רגע.
‏היי, אני… ‏-תעזבו אותו!
‏היי! תפסיקו!
‏אל תדאג. אני פה, אחי!
‏- נעול -
‏לך.
‏בי בסדר?
‏כן, היא בסדר.
‏מה חשבת לעצמך?
‏אני לא יודעת.
‏אני מצטערת.
‏צדקת.
‏לא הייתי צריכה ללכת. ‏הייתי צריכה להישאר איתכם.
‏תקשיבי, זה לא משנה.
‏זה כן.
‏מה את רוצה שאגיד, ג'ייד?
‏תגיד לי שאני טיפשה.
‏תגיד לי שאני אנוכית. תגיד לי שאני…
‏שאמריטה מתה בגללי.
‏זה נכון.
‏כל הדברים האלה נכונים.
‏אבל כרגע, "אמברלה" פה, ג'ייד.
‏מה קורה?
‏הם רוצים פגישה.
‏עם סאקים.
‏זו מלכודת.
‏אם נגלה מה הם רוצים, אולי נוכל לעשות עסקה.
‏"אמברלה" לא עושים עסקאות.
‏ארג'ון.
‏אנחנו צריכים ללחוץ על הכפתור.
‏לא.
‏לא, בשום פנים ואופן לא. אנחנו עוד לא שם.
‏אז בסדר, אני אלך.
‏הרגע אמרת שזו מלכודת. ‏-כן, בדיוק.
‏אני אלך אם תוכל לקחת את בי ואת שאר האנשים
‏בספינה למקום בטוח.
‏בי לא צריכה קדושה מעונה, טוב? ‏היא צריכה את אימא שלה.
‏מי מבקש את הפגישה הזאת?
‏אוולין מרכוס.
‏תודה שבאתם לפגוש אותי. ‏-הנשק שלך.
‏זו משימה דיפלומטית.
‏אני לא חמוש, זה בלתי הולם.
‏הוא נקי.
‏בוא איתי.
‏סאקים סלאם!
‏תפנו את האוהל.
‏תענוג לפגוש אותך סוף־סוף.
‏גברת מרכוס. ‏-אוולין.
‏נפגשנו פעם, כשנאמת בריאד בשנת 2019.
‏עולם קטן.
‏אפשר להציע לך כוס שמפניה?
‏אני לא שותה יותר.
‏אני לא שותה פחות.
‏אני מרגישה כאילו אני פוגשת אדם מפורסם.
‏האוניברסיטה מסתתרת בספינה.
‏חכם.
‏אני רוצה את ג'ייד וסקר.
‏היא חברה בקהילה שלנו.
‏חברה מוערכת?
‏לכל החברים יש ערך. ‏-כמובן. הרשה לי לנסח את עצמי מחדש.
‏האם ג'ייד וסקר יקרת ערך מספיק ‏כדי לסכן את חייהם של אנשיך?
‏אוולין.
‏אני מבין שיש לך חיילים רבים עם רובים רבים,
‏ואני מבין שאת אולי רואה באנשיי אקדמאים.
‏למדני אוקספורד במקטורני טוויד וציציות.
‏אני אוהבת ציצית טובה.
‏אבל תאמיני לי כשאני אומר ‏שיש לנו נשקים משלנו.
‏יש לנו גם כונן קשיח
‏שנלקח ממתקן של "אמברלה" בבאלי בשנת 2022.
‏אני בטוח ש"אמברלה" לא ירצו שתוכנו ייחשף.
‏סאקים, אני אקל עליך מאוד.
‏אתה יכול לאיים עליי כמה שאתה רוצה, ‏אבל כל החיילים והרובים האלה,
‏הם עדיין יעלו על הספינה שלך.
‏כן, אבל…
‏ואני בטוחה שיש בכונן הקשיח הזה ‏דברים מכוערים למדי,
‏ואני בטוחה שיש לך מישהו ‏שמוכן לשדר אותם לעולם, אז…
‏קדימה. אולי זה יהרוס אותנו.
‏אבל אתה וכל אנשיך? אתם לא תדעו לעולם.
‏כי אם לא אקבל את מה שאני רוצה,
‏אני אהפוך ‏את ספינת האהבה הקטנה שלך לטיטאניק.
‏אתה מבין?
‏אז היה לנו זמן…
‏להירגע.
‏לנשום קצת…
‏נשימות מטהרות.
‏אני יודע מה את רוצה, אוולין. זו…
‏אינה הדרך להשיג את זה.
‏הידיים של שנינו קשורות, לצערי.
‏העיתונאי הזה, בדקנו את הדם שלו.
‏מתברר שנתת לו מנת "אושר" ‏גדולה פי שלושה מהגבול הקטלני.
‏אתה רוצה להגיד לי למה? ‏-את לא יכולה לעשות את זה.
‏ואני לא אעזור לך. ‏-בטח שתעזור לי.
‏אלמלא אני, עדיין היית משחק תופסת
‏עם טווידל די וטווידל דם ‏במאורת העכברושים ההיא.
‏לא ביקשתי את עזרתך.
‏אבל קיבלת אותה, נכון?
‏התחננת שאתן לך לצאת מהתא הזה, ‏ואני פשוט רכרוכית גדולה, כנראה,
‏כי ריחמתי עליך.
‏העסקה הייתה שאתה תעשה מה שאני מבקשת ‏ובתמורה, אני אתן לך לנהל חיים.
‏ונתתי לך ליצור חיים.
‏אז למה אתה מקשה כל כך על החיים שלי?
‏וברט?
‏איזו מין עסקה עשית איתו?
‏הוא מי ששינה את הנוסחה של "אושר"?
‏אלוהים, אוולין. הוא לא יציב.
‏- סיימון: נעלמת לי? -
‏זה אבא?
‏סיימון.
‏תתעלמי ממנו. ‏-אני מתעלמת.
‏מה איתך? משהו?
‏מתי צריך להתחיל לדאוג?
‏עכשיו?
‏בטחתי בך.
‏שכנעתי את עצמי שאתה שונה.
‏מיוחד.
‏שיהיה מעניין לראות אם שיבוט יוכל להתאקלם
‏לעולם האמיתי.
‏הפלת הרבה אנשים בפח, אל.
‏אבל…
‏אם נוכל לגרום ל"אושר"…
‏זה כל מה שחשוב לך?
‏המוצר הבא שיזניק את מחיר המניה?
‏אנשים מתו!
‏ואפשר להציל יותר אנשים! ‏רק תחשוב על זה, לעזאזל!
‏דיכאון, חרדה, התאבדות. פשוט…
‏ייעלמו!
‏זה…
‏לעזאזל עם השורה התחתונה.
‏ככה משנים את העולם. בחייך, אל.
‏אתה לא רוצה לשנות איתי את העולם?
‏כאילו אכפת לך.
‏הימרתי על זה הכול.
‏את העבודה שלי, המוניטין שלי, הנישואין שלי.
‏הכול.
‏אכפת לי.
‏אז אפילו אם לך לא, אתה תעזור לי.
‏הסיכומים של ברט. תתחיל לעבוד.
‏היי, מותק. כן, אני פה עם אלברט.
‏הוא מוסר דרישת שלום.
‏כן.
‏אימא?
‏בי?
‏התגנבתי החוצה.
‏מה קורה? אמריטה.
‏הוא… ‏-אני יודעת.
‏אמרת שיהיה בסדר. ‏-אני יודעת.
‏אני צריכה שתהיי חזקה, טוב?
‏בי, אני צריכה שתלכי לחדר שלנו.
‏טוב? אני צריכה שתלכי למיטה שלי.
‏תסתכלי מתחתיה. יש שם תיק ירוק.
‏למה?
‏יש בו את כל מה שתצטרכו.
‏אני צריכה שאת ואבא תרדו מהספינה.
‏למה?
‏כי האנשים שנמצאים שם בחוץ הם אנשים רעים.
‏הם רוצים לפגוע בך.
‏אבא אומר… ‏-כן, אני יודעת מה אבא אומר,
‏אבל הוא לא מכיר אותם כמוני.
‏בי, את חייבת להאמין לי.
‏ואם אבא לא יסכים לבוא איתך, ‏אני צריכה שתלכי לבד.
‏מה?
‏מה איתך?
‏אני אהיה ממש מאחורייך.
‏בי…
‏אני מצטערת כל כך על כל זה.
‏מעולם לא רציתי שזה יקרה לך. ‏רק רציתי שתהיי בטוחה ומאושרת.
‏אבל אני צריכה לעשות את זה בשבילי, טוב?
‏תבטיחי לי.
‏אני מבטיחה.
‏יש משהו?
‏עדיין לא.
‏מה אם לא נשמע ממנו לעולם?
‏אז נתקשר למשטרה.
‏למשטרת "אמברלה"? ‏-ג'ייד.
‏היי, שלחתי לך הודעות.
‏זה אבא שלנו.
‏אפשר לדבר…? ‏-אני מצטערת.
‏של מי המכונית הזאת?
‏אני…
‏החלטתי לשדרג את הרכב שלי.
‏רק הטוב ביותר בשביל…
‏הבנות שלי.
‏מה קרה?
‏ב"אמברלה"?
‏אתן יודעות, עבודה.
‏איך היה בבית הספר?
‏ראית אותו?
‏כן, ראיתי אותו.
‏טוב, ומה קרה?
‏נדבר על זה אחר כך.
‏היי, אחי! אתה חוסם את תור האיסוף!
‏קדימה, זוז!
‏מה הבעיה שלהם?
‏אתה חוסם את תור האיסוף.
‏אתה לא יכול פשוט לחנות פה!
‏זוז כבר! קדימה!
‏אני רעב. אתן רעבות?
‏אבא.
‏יש למתוקה הזאת כוח, מה?
‏בילי, תיחגרי.
‏נמאס לך לקבל ממנה פקודות לפעמים?
‏לא, אני מזוכיסט.
‏מה שלומו? ‏-הכול בסדר בינתיים.
‏אתה צריך את התרופה שלך.
‏אני יכולה להביא לך אותה.
‏כמה זמן תוכל להיות בלעדיה?
‏כרגע, אתה הגיבור החזק
‏כי זה מה שאתה חושב שאתה, אבל…
‏אני משערת שבעוד כשעה, אולי פחות,
‏הכאב יהפוך קשה מנשוא ואתה תיכנע.
‏את לא מכירה אותי.
‏אני מכירה את כל הגירסאות שלך, אל.
‏ואתם הווסקרים, רק דבר אחד חשוב לכם.
‏שימור עצמי.
‏למה לשבט את עצמך, ‏אלא אם אתה רוצה לחיות לנצח?
‏זה מתחיל, נכון?
‏זו בדיוק הסיבה ‏שזנחנו את תוכנית השיבוט לפני שנים.
‏אחרי נקודה מסוימת, התחזוקה גבוהה מדי.
‏ברט צריך דיאליזה כמעט מדי לילה, ‏קוקטייל תרופות, רק כדי להתעורר,
‏ואפילו אז, על כל יום טוב, ‏יש לו עשרה ימים רעים.
‏התאים שלך מתפרקים.
‏אתה מתפרק מבפנים.
‏קח.
‏- בילי: מה לעזאזל? -
‏- ג'ייד ‏הוא לא מדבר -
‏בואו איתי, בבקשה.
‏כמה פסטה.
‏אבל אין זיתים. מוזר.
‏הם שתלו מכשיר האזנה במכונית?
‏מה? מי?
‏"אמברלה." הם הקשיבו לנו?
‏אלוהים.
‏מקלות לחם ללא הגבלה. אתן רואות את זה?
‏הם יודעים עליי? ‏-איזה יום מעולה.
‏היי!
‏תניח את התפריט הדפוק.
‏אבא, האצבע שלך.
‏הכול בסדר.
‏בואו פשוט נזמין.
‏אנחנו צריכות ללכת לשירותים.
‏- בואו נאכל -
‏סליחה.
‏משהו לא בסדר. ‏-נראה לך?
‏מה אם "אמברלה" עשו לו משהו?
‏כמו מה? כרתו לו את האצבע הדפוקה?
‏וסיממו אותו, או חיברו אותו לאלקטרודות
‏וחשמלו לו את הצורה?
‏עשו לו השתלת מוח? ‏-כן.
‏טוב.
‏בואי נחשוב.
‏ארוחת ערב בעוד רבע שעה.
‏תני לי לנחש, שוב סלמון? ‏את יכולה אולי לבשל משהו עם רגליים?
‏אתה מצוברח. מה קרה?
‏לא קרה כלום.
‏אני לא יודע. ‏-מה אתה לא יודע?
‏פשוט יש לי ידידות ו…
‏האמת שאני די דואג להן, אבל הן נעלמו לי,
‏ואני לא יודע מה לעשות.
‏אני יכולה להגיד לך מה לא לעשות.
‏אל תכעס ואל תוותר עליהן.
‏כשהן יצטרכו את עזרתך, הן יבקשו.
‏ואם לא, תציע להן אותה גם ככה.
‏מותק…
‏חזרתי הביתה.
‏ארוחת הערב כמעט מוכנה.
‏המנה האהובה עלייך. ‏-אז אפתח את היין.
‏היי, אימא. ‏-היי, ילד.
‏מה אתה עושה?
‏מה?
‏מה יש? ‏-זה פילטר חדש.
‏שמים אותו מול הפנים והוא מראה ‏איזה מאכל ארוחת בוקר אתה,
‏ומארק קיבל גבינת קוטג' ורסק תפוחים, ‏והוא ממש כועס.
‏תעשה לי את זה.
‏כן? ‏-כן.
‏מה? ‏-קורע.
‏מה? מה אני? תראה לי. ‏-צנים עם שעועית.
‏לא. אני פחמימה? לא!
‏את ואימא, אתן פשוט…
‏אתן נראות שונות.
‏שונות?
‏טוב, פשוט…
‏היא כעסה כל כך כשלא היית פה.
‏חשבתי שאתחיל לחגוג שני חגי מולד.
‏טוב, חזרתי.
‏היא אומרת שאת עובדת יותר מדי.
‏היא צודקת.
‏אז תפסיקי.
‏אני לא יכולה.
‏לא כרגע.
‏רק רגע.
‏הינה. ‏-תודה.
‏הוא בידכם? ‏-הוא לא חזר הביתה.
‏להתחיל נהלי איתור?
‏כמה זמן זה ייקח? ‏-עשרים דקות, חצי שעה, לכל היותר.
‏אני אחזור אליך.
‏סיימון?
‏אתה יכול לשלוח הודעה לידידה שלך ג'ייד?
‏למה?
‏אני צריכה לדעת איפה היא. ‏אני חוששת שהיא בצרות.
‏- סיימון: איפה את? -
‏- ג'ייד: אוליב גארדן -
‏- אתה יכול לבוא לקחת אותנו? -
‏הם מעולים.
‏סליחה. עוד מקלות לחם.
‏נראה שעוד נשארו לך כמה. ‏-לא.
‏זו הסלסלה ללא הגבלה שלי. ‏הן צריכות את הסלסלה ללא הגבלה שלהן.
‏אני מצטערת, אדוני. זו אחת לשולחן.
‏אבל זו הגבלה. ‏-אבא, זה לא כזה סיפור.
‏זה כן סיפור, כי זה לא ללא הגבלה.
‏ברגע שתסיים את הסלסלה שלך, אוכל…
‏את יודעת מה? בסדר.
‏זהו. סיימתי.
‏אתן רוצות אחד מהמקלות שלי ‏בזמן שאנחנו מחכים?
‏מה יש לך?
‏מה? כלום.
‏נדבר על זה כשנגיע הביתה. ‏-לא.
‏עכשיו.
‏אני לא אבא שלכן.
‏אני דוד שלכן.
‏ברט.
‏רגע, הוא מעולם לא הזכיר אותי?
‏אז מה אתה?
‏התאום שלו?
‏בערך. אנחנו שיבוטים.
‏שיבוטים?
‏היה שלישי כמונו, אלבי,
‏אבל אלברט וסקר המקורי הרג אותו.
‏היוצר שלנו.
‏יוצר.
‏היינו חלק מצוות מחקר ופיתוח
‏שהוא הרכיב כדי שיעזור לו.
‏הוא מת בהר געש.
‏אבל זה בסדר. הוא לא היה נחמד במיוחד.
‏הוא לא חיבב אותי.
‏אבל אל תדאגו.
‏אבא שלכן ואני לא דומים לו בכלל.
‏כלומר, גנטית, אנחנו בדיוק כמוהו,
‏אבל כל השאר שונה לגמרי.
‏הוא היה מפלצת. הוא אהב לפגוע באנשים.
‏אבל אני חושב שבכולנו ‏יש את הרגשות האלה, נכון?
‏רגשות שמחים, רגשות עצובים, ו…
‏רגשות שלפעמים, אתה רק רוצה ‏להכניס למישהו אגרוף חזק לפרצוף.
‏טוב, בכל אופן, ‏אני חושב שלכולנו יש אפשרות בחירה.
‏אנחנו יכולים לבחור מי אנחנו. ‏מי אנחנו רוצים להיות.
‏ואני בוחר במקלות לחם.
‏תתרחק מאיתנו.
‏מה?
‏אם לא, נצרח.
‏אבל אני…
‏ג'ייד, מה? ‏-אני לא יודעת?
‏"אמברלה." ‏-לעזאזל.
‏לחדר האחורי.
‏טוב. קדימה. רוצי, קדימה.
‏בנות! תעמדו מאחוריי! ‏-אלוהים.
‏ברט?
‏לעזאזל.
‏רוצי. ‏-קדימה.
‏היי!
‏אל תדאגו. הכול יופי טופי.
‏טוב.
‏בוא לאבאל'ה.
‏זמן המשחקים נגמר, ברט.
‏אני לא אוהב אותך!
‏אתה לא נחמד אליי!
‏תשחרר אותי! ‏-היי! אל תיגע בנו!
‏תעזוב אותן.
‏הכול בסדר. אני עובד עם אבא שלכן.
‏זה לא היה הוא.
‏אל תדאגו! הכול יהיה בסדר.
‏אנחנו יודעות.
‏איפה הוא?
‏מחכה לכן. בואו איתי.
‏לא.
‏זה לא ממש מצב של "לא".
‏- יציאת חירום -
‏טוב. ברגע שתמסרו אותי, תחזרו לספינה
‏ותסובבו את המנועים.
‏ותלחצו על הכפתור הדפוק הזה, טוב?
‏ג'ייד.
‏לא. אתם לא לוקחים אותה לשום מקום!
‏תקשיבי, אני יודע שאת מרגישה ש…
‏ארג'ון.
‏זה בסדר.
‏אני אוהבת אותך.
‏אבל אני חייבת לעשות את זה.
‏רגע, ג'ייד. ג'ייד!
‏ג'ייד.
‏תודה לאל.
‏זו אימא של סיימון.
‏ובילי, אתן בטח מבועתות.
‏האיש הנורא הזה.
‏הוא אמר שהוא שיבוט.
‏זה נכון? ‏-כי אם כן…
‏זה מטורף לגמרי.
‏כן, טוב, "מטורף לגמרי" ‏הוא די מה שאנחנו עושים, אז…
‏תקשיבו…
‏אני יודעת שיש לכן שאלות.
‏גל הפחד והבלבול שאתן מרגישות עכשיו, ‏גם אני הרגשתי אותו.
‏מעולם לא הכרתי את אבא שלי.
‏הוא היה אדם מבריק ופרטי מאוד.
‏כדי להגן עליי, לא סיפרו לי דברים.
‏דברים שהוא חשב שלא אוכל להתמודד איתם,
‏אבל…
‏אנחנו הבנות, אנחנו קשוחות וחכמות יותר ‏מכפי שאנשים חושבים שאנחנו.
‏נכון?
‏טוב, בואו נלך אל אבא שלכן.
‏אל, יש לך אורחות.
‏אבא?
‏מה קרה? מה עשית לו?
‏היי! ‏-תעזבו אותי!
‏תעזבו אותי! ‏-אל תיגעו בה!
‏תפסיקו! ‏-אל תיגעו בה!
‏תפסיקו, בבקשה!
‏לא!
‏גם אני הייתי רוצה שתהיה דרך אלגנטית יותר ‏לעשות את זה, בנות.
‏קח את התרופה שלך, אלברט.
‏מה קורה פה?
‏אתה רוצה לספר להן, או שאני אספר?
‏בסדר, אני אעשה זאת.
‏אבא שלכן גוסס.
‏כמו שברט סיפר לכן, הוא שיבוט, ‏שזה… מוזר, נכון.
‏אבל האמת שמדובר בתהליך פשוט מאוד ‏שכולל קצת DNA,
‏כמה תאים ריקים ואישה אומללה מאוד.
‏אבל העובדה שהוא שיבוט ‏אינה הבעיה של אבא שלכן.
‏ההזדקנות המהירה היא הבעיה.
‏אתן מבינות, וסקר המקורי ‏היה אדם חסר סבלנות.
‏הוא שיבט לעצמו צבא גאונים קטן,
‏ולא הייתה לו כוונה לחכות שהם יגדלו.
‏אז באמצעות ידידנו הטוב המדע, ‏אבא שלכן עבר מגיל אפס לגיל 20
‏תוך פחות מחצי שנה.
‏אבל האצת התאים ככה מובילה ל…
‏בעיות.
‏סרטן, פיצוץ מיטוכונדריון, ‏כל מיני דברים רעים.
‏אבא שלכן חולה, אז הוא המציא תרופה.
‏אתן.
‏מה?
‏הוא הנדס את הדם שלכן ‏כך שיפתור את הבעיה שלו,
‏וכמו שאמרתי, הוא גאון.
‏זה לא נכון.
‏לא?
‏אני…
‏אני לא… אני יכול להסביר.
‏זו…
‏זו הסיבה שאתה לוקח מאיתנו דם.
‏בילי, בבקשה. ‏-תפסיק. פשוט תפסיק!
‏אני לא יודעת מה אתה.
‏אבל כל מה שאתה אומר הוא שקר.
‏וכל מה שאמרת על כך ‏שעשית אותנו חזקות והגנת עלינו…
‏הכול היה שטויות!
‏אני מקווה…
‏שתמות.
‏אוולין, אם תפגעי בהן…
‏אל, אני לא בן אדם כזה.
‏אבל אמרת שתעשה הכול.
‏הגיע הזמן להוכיח את זה.
‏הבאת רובה הפעם.
‏יופי לך.
‏לבד.
‏מי שם?
‏אוולין?
‏"עשיתי סיבוב של 180 מעלות, טירוף
‏חשבתי על איך שהייתי פעם
‏האם שברון הלב שינה אותי?
‏אולי, אבל תראו לאן הגעתי
‏אם אתם רוצים להאמין שהכול יכול להיפסק"
‏היא טובה, נכון?
‏הדבר הזה שולט באלקטרודות במוח שלה
‏ונותן לה 87 תרופות שונות.
‏רוצה לראות אותה עושה סלטה לאחור? ‏-לא.
‏בחייך. כל ההצגה הזו וזה כל מה שאני מקבלת?
‏רק "לא" קטן וכועס?
‏ידעתי שסידרת אותי ‏ברגע שמצאתי את מכשיר המעקב הזה.
‏גרמת לי להוביל אותך לכאן כי אני טיפשה.
‏את ג'ייד. עשית את מה שג'ייד עושה.
‏ניסית להשיג את מה שאת רוצה, ‏וכל השאר הוא רק רעש.
‏אז מה? את שולטת באוולין?
‏מה שאומר שאת מנהלת את "אמברלה".
‏קצת. אבל רכשתי כמה אויבים לאורך השנים,
‏אז עדיף להשאיר את הכלבה בסביבה. נכון, א'?
‏אני יודעת מה את חושבת.
‏אני נראית טוב.
‏אז בצרפת, כשאמרת שאת חולה,
‏עשית את מה שבילי עושה.
‏שיקרת.
‏לא.
‏לא, הדם שלי חולה, ‏אבל מתברר ששלך עדיין בריא.
‏כן, הוא ריפא אותי מייד. כמו את אבא.
‏בחייך.
‏אנחנו וסקריות. שימור עצמי הוא הקטע שלנו.
‏מה את רוצה, בילי?
‏אני רק רוצה את אחותי. ‏-לכי להזדיין עם החרא הזה.
‏מותק, כבר דפקת אותי. ‏אני רק דופקת אותך בחזרה.
‏עזבת.
‏חסל סדר "ביחד לנצח", נכון?
‏לא הייתה לי ברירה.
‏מישהו אמר לנו פעם שלכולנו יש זכות בחירה.
‏מי אנחנו, מי אנחנו רוצים להיות.
‏את בחרת.
‏טוב, בסדר.
‏תפסת אותי. הינה אני. ‏פשוט תשחררי את כל שאר האנשים.
‏את חושבת שהכול קשור אלייך? ‏וואו, נרקיסיסטית.
‏אלוהים…
‏לא, אני רוצה הכול.
‏כל פריט, כל ציור, הכול.
‏האוניברסיטה שמה לעצמה למטרה לשמר את העבר,
‏וזו בעיה.
‏דברים רעים קרו בעבר. את יודעת, היית שם.
‏את לא צריכה לעשות את זה, בילי.
‏את אוהבת את הזיכרונות שלך, ג'ייד?
‏כי אני לא.
‏לכן אני בונה עתיד טוב יותר.
‏הופכת את העולם למקום טוב יותר.
‏את שומעת את עצמך?
‏את אפילו נשמעת כמוה. מי שולטת במי?
‏מאלוי!
‏תכבשו את הספינה.
‏לא. רגע! היי!
‏לא אתן לך לעשות את זה. ‏-באמת?
‏בסדר.
‏טוב, זה היה דרמטי.
‏מה זה?
‏מגע!
‏זה קורה. ‏-אל תזוז.
‏ג'ייד.
‏שחררו את החבלים הדפוקים! מהר!
‏תפרמו את הקשרים! קדימה!
‏שחררו את החבלים! עכשיו!
‏קדימה!
‏מהר יותר! מהר!
‏לא.
‏תעצרי את זה.
‏בעולם שמשתנה במהירות, ‏לא מגיע לכם קצת אושר?
‏בחסות תאגיד "אמברלה".
‏- מבוסס על משחק הווידאו "האויב שבפנים" -
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא