NETFLIX-SARJA
PARKKIPAIKKA VARATTU
Tapaamiset markkinoinnin kanssa klo 11.15, kirjanpidon kanssa klo 11.25 -
ja tuotekehityksen kanssa klo 11.40.
Tokiosta soitetaan. -Sano "ei".
Kenelle? -Kaikille siellä.
Albert.
Mitä näteille kasvoillesi tapahtui?
Se on… Eilen illalla. Hän pisti vastaan.
Mutta sait… -En mitään.
Fantastista. -Mutta on ehkä toinen keino.
Ilo.
Oikein annosteltuna se vähentää estoja.
Jos sekoitamme skopolamiinia… -Alzheimer-lääkettäkö?
Silloin annetaan suuria annoksia,
mutta CIA kehitti sen totuusseerumiksi.
Jos olen oikeassa, se yhdistelmä voisi olla kuin -
tiopentaali steroideilla.
Ja jos olet väärässä?
En tiedä, mutta vaihtoehdot käyvät vähiin.
Joku voi tietää, että hän on täällä, ja alkaa kysellä.
Hei, Angel. Mikä on olo?
Olen lääkäri.
En sellainen, joka hoitaa potilaita,
mutta tiedän, että kun on kipuja,
silloin haluaa vain, että se kipu päättyy.
Sitäkö sinä haluat?
Koska minä haluan auttaa sinua.
Olen ystäväsi.
Mitä tuo on? -Apua.
Tämä voi viedä kaikki kipusi pois.
Sinun on vain ensin vastattava kysymykseen.
Kuka kertoi, mitä täällä tapahtui?
No?
Sinun ei täydy tehdä tätä. -Kunpa se olisi totta.
Vastaa kysymykseeni, tai lähden.
Henkilö, joka korvaa minut, on kamalampi.
Hän tuottaa vain kipua.
Emmekä voisi auttaa toisiamme. Kuten voimme nyt.
KUKA TIETÄÄ TYTÖISTÄNI?
Ei kukaan.
Väärä vastaus.
Mutta hei…
Kokeillaan kuitenkin. -Odota.
Sano isälleni, että olen pahoillani.
Mitä tapahtui?
Sanoin, että se ei ehkä toimi.
Mikä on tilanne? -Ei pulssia.
Irti.
Ladataan. -Etsin vakoojaa.
Irti.
Tapoit ehkä sen ainoan, joka olisi voinut antaa hänet.
Oletko se sinä?
Evelyn.
Jos olisin halunnut tuhota sinut ja Umbrellan,
olisin voinut tehdä sen tuhat kertaa.
Joten painu vittuun.
Älä.
Miksi? Hän ei tee minulle mitään.
Koska minun satuttaminen satuttaa Umbrellaa.
Ja tilannehan on se, että sinulla -
ei ole muuta kuin Umbrella.
Hra Roth.
Se on pakattava valmiiksi lähtöön. Onko selvä?
Tee se.
Kuulit käskyn. Mene.
Olemme samanlaisia.
Matkamuisto?
Pakkaa tämä henkilökohtaiseen jemmaani.
No, miten menee? -Mikä?
Otit vertani. -Anteeksi. Protokolla.
Luulin, ettet lähde Umbrellan alueelta.
Ihmetteletkö sitä?
Evelyn lähetti minut hakemaan sinua.
Sanoin, että se on ajanhukkaa,
mutta sinulle voisi olla käyttöä tulevassa maailmassa.
"Tulevassa maailmassa"?
Tiedäthän, ettei hän pyydä?
Hänen ei täydy.
Hän lähetti lelunsa tekemään työn puolestaan.
Hänen lempiprojektinsa.
Kun näin sinut,
olit 18-vuotias ja raskaana ja etuhampaasi olivat karmeat.
Missä lapsi on?
Menetin sen.
Miten isä voi? -Kuoli pyytäessään sinua.
Albert ei murehtinut siitä, että tuntisimme olomme tasavertaisiksi.
Minä en ollut suosikki.
Et ehkä ensin.
Mutta sitten aloit tehdä töitä varjoissa ja tapoit itseäsi hyvittääksesi syntisi.
Kuulostaako tutulta?
Isämme oli psykopaatti.
Toki, mutta meillä kaikilla on puolemme.
On aika tulla sisälle, Jade. Etkö ole väsynyt?
Viimeksi olit ollut kuusi kuukautta Tokiossa -
ja melkein vuoden Grönlannissa.
Kunnes jäit kiinni pakomatkalta pää kassissasi.
Se jos mikä kuulostaa psykopaatilta.
Minne te likat olitte menossa?
Yliopistoon.
Sehän on päämääräsi, vaikka sanaleikittelinkin, eikö?
Joo, Baxter oli tehokas kettu. Olemme etsineet sitä paikkaa.
Missä se on?
Haista paska. -Haista paska.
Kaksoset. Kirous.
Tyhjentäkää paikka.
Mitä hittoa tämä on, Billie?
En anna sinulle yliopistoa.
En mene minnekään kanssasi.
Ja Umbrella ei välitä uudesta maailmasta.
He haluavat kontrollin.
Ja sinun kaikista pitäisi tietää se, koska niin on ollut aina.
Kuolen ennemmin kuin palaan sinne.
Sen minä halusin sanoa.
Kun valitsin Umbrellan, valitsin väärin, Jade.
Olisi pitänyt valita sinut.
Ja nyt halusin kai vain sanoa hyvästi.
Mitä tuo tarkoittaa? -Virus.
Olet immuuni. -En ole.
Toki, se etenee hitaammin, mutta kello käy yhä.
Aina nollaan asti.
Halusin vain nähdä sinut taas.
Haluan ajatella, että olet onnellinen,
että kumppanisi ahertaa saadakseen sinut hankkimaan perheen.
Mutta sitten alan murehtia.
Se tuntuu liian vakiintuneelta Jade Weskerille.
Sieppasimme signaalin.
Yliopiston tiimi etsii sinua kilometrin päässä täältä länteen.
Sinäkin voisit lähteä.
Vaikka minua ei ole kahlittu, en silti ole vapaa.
Sinun on tehtävä yksi asia.
Lyö minua naamaan.
Mitä? -Ja…
Sinuun asennettiin jäljitin, kun otimme vertasi.
En lakannut olemasta siskosi.
Jade. -Gideon.
Olemme etsineet sinua.
Amrita.
Kaipasin sinua. -Samoin, rakas.
Hei. Meidän on lähdettävä.
Lähdemmekin. Nopeasti.
Kieli.
Löysitkö uuden bestiksen?
Se on näyte.
Amrita, luulen, että tätä me olemme etsineet.
Tule. Mennään.
Viekää se labraan. Älkää kertoko siitä.
Mitä nyt?
Hei.
Missä tervetulokomiteani on? -Takanani.
Äiti!
Bea.
Äiti.
Oletko kunnossa? Kuulostit pelkäävän puhelimessa.
Tiedän. Voin nyt paremmin. Vai mitä?
Oletko sinä aito? -Oletko sinä aito?
Oletko kunnossa? Ovatko kaikki? -Olemme me.
Äiti. Soitan pianoa kykykilpailussa.
Pianoa? Mitä baletille tapahtui?
Se on vaikuttavaa. Tykkäät varmasti.
Joo, varmasti tykkäänkin.
Isä, pitää mennä.
Nähdään illallisella.
Harjoitukset.
Selvä.
Mitä?
Olen ollut poissa kuusi kuukautta, ja siinäkö se?
Halusitko hänen itkevän?
Repivän vaatteensa? -En.
Hyvä on. Vähän repimistä, ehkä pieni kyynel.
Minä kaipasin sinua.
Parempi olisi ollutkin.
Olen unelmoinut tästä kuukausia.
No, se on hyvin -
imartelevaa.
Selvä. Kerro, mitä missasin.
Kaikki on mennyt hyvin.
Sato oli ennätyssuuri. Täällä on vauvabuumi käynnissä.
Ja Terrencen ryhmä toi mukanaan puoli kirjastollista Istanbulista.
Entä henkisesti 35-vuotias kymmenvuotiaamme?
No, Bean eteneminen on ollut… Se on poikkeuksellista.
Hän taitaa olla nero.
Hän on hyvä matikassa. Hän on luonnonlahjakkuus tieteissä ja liikassa.
Mutta viime aikoina hän ei ole saanut tarpeekseen -
kirjallisuudesta.
Niin. Hän soittaa nykyään pianoa.
Joku on varmasti innoissaan. -Niin.
Ole varovainen.
Isäni oli sellainen vanhempi,
joka kasvatti itsensä kaltaisia lapsia.
Hän tähtäsi yhteen kahdesta.
Oletko varma siitä?
Älä nyt viitsi.
Sano, ettet haluaisi olla nyt labrassa.
En ole kuin isäni.
Jade, en minä… -Ei, minä…
Kun isäni teki, mitä teki, hän välitti vain itsestään.
Kun olin kentällä kuusi kuukautta, minä…
Minulla ei ollut mitään, mistä kertoa.
Päätin, että jään tekemään työn loppuun, jotta ei tarvitsisi lähteä uudestaan.
Niin.
Sitten löysin yhden nollan. -Se pääkö?
Et uskoisi sitä. Tiesin, etten voisi juosta pois.
Minun oli palattava hakemaan se.
Muuten kaikki olisi ollut turhaa.
Enkä tehnyt sitä itseni takia. Tein sen hänen takiaan.
Palasitko sinä?
Mitä tarkoittaa "oli palattava"?
Bunkkeriin.
Veljeskunnan bunkkeriinko? Joka on täynnä hirviöitä?
Et ymmärrä. Se… Tämä nolla kontrolloi muita nollia.
Okei. Se sai ne tekemään asioita.
Jos ymmärtäisin miten, tajuatko, mitä se tarkoittaisi?
Mehän puhuimme tästä, vai mitä?
Ei tarpeettomia riskejä. Ei kamikaze-Jadea.
Ei se ollut sellaista. Oli pakko. -Eikä ollut.
Oli. -Ei ollut.
Valehtelet, jos teit sen muka Bean takia.
Totta kai tein. Miksi muuten…
Okei. Jos hän menettäisi sinut? -Ei menettänyt.
Tällä kerralla. -Älä tee näin.
Minä olen vanhempi. Minä, hänen äitinsä. -Mitä minä olen?
Lapsenvahtiko?
Vaikka en ole hänen biologinen isänsä, se ei tarkoita…
Lopeta.
POISTU
Miten meni?
Nti Kyoko kysyi, haluanko syödä illallista siellä.
Torstaina kuten ennenkin?
Ei ehkä tällä viikolla. Kun äiti on palannut.
Hän tekee töitä. Ei hän välitä.
Muistatko, kun luimme Kesäyön unelman?
Ja Shakespeare kirjoitti:
"Taiteen tarkoitus on antaa elämälle muoto."
Joo. -Joo.
Äitisi työ on taidetta, ja se antaa muodon hänen elämälleen.
Hän olisi hukassa ilman sitä.
Siksikö hän on aina poissa?
Kun äitisi oli nuori, hänen isänsä yritti korjata maailman.
Mutta sen sijaan hän tekikin siitä paljon pahemman.
Ja äitisi on käyttänyt koko elämänsä yrittäen hyvittää sitä.
Isänsä takia.
Se ei ole reilua. Äiti ei tehnyt mitään väärää.
Ei niin.
Mutta se on toiseksi tärkein asia, joka hänestä pitää tietää.
Mikä on tärkein?
Että hän rakastaa sinua enemmän kuin mitään muuta.
Hei, tiimi. -Hei, äiti.
Ettekö syö? -Me odotamme sinua.
Hyvä.
Koska syön teidänkin annokset.
Mitäs sanotte siitä?
Haetaan kaikkia kuumia ruokia.
Hän nukahti nopeasti tänään.
Taisi johtua jännityksestä.
Arjun.
Se, mitä sanoin aiemmin… -Ei sillä ole väliä.
Ei, on sillä.
Kuule.
Päivänä, jona tulit elämääni,
Bean elämään…
Minä rakastan sinua.
Odota.
Isäni on kuollut.
Siskoni kertoi minulle.
Umbrella lähetti hänet hakemaan minut, mutta hän päästi minut menemään.
No, oletko…
Tai siis, voitko luottaa häneen?
Hän sanoi tekevänsä kuolemaa.
Jade.
Olen pahoillani.
Osa minusta -
kelaa muistoja päässäni kuin kotielokuvia.
Mutta toinen osa toivoo, että olisin tappanut hänet, kun oli tilaisuus.
Kummituslaivat ajelehtivat tyyrpuuriin.
Kummituslaivat, selvä. Ehdotan kurssin muuttamista.
OIKEIN
Anteeksi.
Kuinka pitkällä olet? -Minä…
Kaksi kuukautta.
Emme ole kertoneet kenellekään.
Olen vähän kauhuissani.
Hyvä. Se pelko, adrenaaliini?
Tarvitset niitä aamukahden syöttöjen aikana,
kun vaihdat vaippoja. Onko päällesi koskaan pissattu?
Kerran.
Yliopistossa. -Okei.
Odota, että sitä tapahtuu.
Saat sen kuulostamaan upealta.
Se onkin.
En halunnut lapsia.
Olin nuori ja yksin.
Se oli vaikein, parhain asia.
Amrita.
Olen onnellinen puolestasi.
Oletko valmis avaamaan sen? -Tehdään se.
Mikä tässä ihanassa leidissä on erityistä? -Se kontrolloi muita nollia.
Miten?
Tiesimme, että virus kehittyisi.
Mutta nollat eivät näe. Useimmat eivät kuule.
Joten jos se kommunikoi…
Se teki sen hajun avulla.
Ehkä jonkin feromonin. Hengityksessä.
Tämä rauhanen tässä.
En ole nähnyt sen kaltaista.
Älä anna minun uppoutua liikaa. Pitää mennä Bean pianoesitykseen.
Laitoin hälytyksen. Menet sinne.
Okei. Tarkastelen epiteliaalista kudosta.
Nollan solut tuottavat kahta erilaista entsyymiä.
Mutta…
Voi paska.
Happi hajottaa ne.
Ehkä ne on sekoitettava johonkin.
Kuten?
Jos ne menevät kurkusta suuhun.
Kuolaan?
Okei. Mitä tuo on? Vettä, elektrolyyttejä, limaa…
Amylaasia, lipaasia, IgAa ja isoentsyymiä.
Mutta mittasuhteet…
Yhdistelmiä voi olla tuhansia.
Koe yksi.
Koe 11.
Koe 22.
Koe 35.
Koe 44.
Siihen päättyy koe 55.
Lopetetaan.
Aloitetaan taas huomenna. -Ei. Yksi vielä.
Esiasteet ovat melkein loppu.
Pitää vaihtaa toisen labran kanssa.
Voisimme varastaa. -Jade.
Tuo on ällöttävää.
Tämä on koe 56.
Ällöttävä toimi.
Näyte.
Se on vakaa.
Helvetti sentään.
Bea.
Mene. Alan eristää niitä. -Mutta…
Lähetän viestin, kun ne ovat valmiit. -Ne ovat herkkiä.
Ole varovainen, kun… -Jade. Mene.
Joo. -Joo.
Kiitos. -Mene.
Ja ota näytteitä! -Joo. Mene.
Missä Arjun on? -Unohda hänet. Missä vaimoni on?
Töissä. -Totta kai.
Söittekö edes lounasta?
Hänen on syötävä. -Niin, kahden edestä.
Kyllähän hän minulle kertoisi.
Haluan toivottaa tervetulleiksi ystävät, perheet ja vanhemmat -
juhlimaan taiteita ja kulttuuria.
Olemme valmistelleet tätä esitystä koko sydämellämme.
Miksi opettaa lapsille runoutta, Shakespearea, tanssia ja musiikkia nyt,
tässä vaiheessa historiaamme?
Minusta olemme omistautuneet -
keräämään kaikkea, mitä voimme menneisyydestämme -
ja säilyttämään sitä kollektiivisessa muistissamme,
koska sitä taiteet olivat antiikin alkuaikoina.
Se oli tapa iskostaa syvällisiä, tunteellisia tarinoita sieluihimme.
Tarinoita, joita emme haluneet kadottaa,
koska tällaisinakin aikoina me olemme kertomamme tarinat.
Bea?
Esittelen ensimmäisen entsyymin T-virus-näytteelle.
Virus ei mene tämän entsyymin lähelle.
Anna se toinen.
Aivan kuin entsyymi vetäisi sitä puoleensa.
Jos se olisi ilmassa… -Ilmassa.
Sitten voisi merkitä kohteen ja lähettää nollat sen perään.
Mutta punaisella… -Ne pysyvät poissa.
Jade.
Jos tämä on oikein, tätä on testattava. Oikealla nollalla.
Ensin on saatava lupa.
Menemme maihin ja odotamme kaksi viikkoa.
Niin teemme.
Jos et palaa Paolon luo järkevään aikaan,
hän raivostuu minulle.
Tässä.
LORATSEPAAMI
Hei. -Voi paska!
Seesteistä.
Hei. -Hei.
Hei. Olet aikaisin hereillä.
Niin, kentällä on niin kova meteli,
etten ole tottunut tähän.
Tarvitsetko apua? -En tarvitse. Pärjään kyllä.
Okei. -Kiitos.
Äiti?
Bea.
Tulin tuomaan…
Mitä sinä teit?
Hei, kaikki hyvin. Olet kanssani ja turvassa.
Minulla on tilanne hallinnassa.
Se tuli kylmästä vedestä. Mitä nollille tapahtuu kylmässä?
Ne hidastuvat. -Aivan.
Tietääkö isä?
Näytän sinulle jotain.
Mutta sinun on pysyttävä täällä.
Kun olin poissa, löysin nollan, joka osasi puhua muille nollille.
Nollat eivät osaa puhua. -Eivät sanoilla.
Näetkö tämän?
Tämä on feromoni.
Se on kuin tuoksu.
Kun nollat haistavat sen, ne eivät voi satuttaa.
Jos laitamme tätä ihmisille laivassa, kokonaisille kaupungeille,
voisimme rakentaa uuden maailman, joka olisi kuin ennen.
Isä sanoi, että kun hän oli lapsi, hän sai jäätelöä joka päivä,
ei vain uudenvuodenpäivänä.
Saat jäätelöä ja voit tehdä, mitä haluat.
Sellaisen maailman haluan sinulle, Bea.
Okei. -Niin?
Mutta nyt on selvitettävä, toimiiko tämä.
Pysy tuolla oven vieressä.
Äiti? -Kaikki hyvin.
Se ei tiedä, että olen tässä.
Se toimi!
Bea! Mene ulos! Mene!
Juokse!
Apua!
Mikä hätänä? -Tuolla!
Bea?
Mitä se oli?
Voi luoja.
Ei.
Bea? -Isä!
Onko niitä lisää? -En tiedä.
Ei.
Se on…
Tämä on minun syytäni.
Toin sen laivalle.
Yritin testata. -Onko syy sinun?
En uskonut, että minä…
Me teimme töitä…
Sinä tapoit hänet.
Se tulee! Varokaa! -Näettekö ne?
Helikopterit tulevat.
Aloitan nyt.
Haluan tietää, mikä tappoi hänet. -Kyllä.
Katsotaanpa.
Kiehtovaa.
Tämä on hullua!
Ette voi pitää minua täällä.
Mistä lähtien olet ollut tuollainen pelkuri?
Hei, veli.
PERUSTUU CAPCOMIN RESIDENT EVIL -VIDEOPELIIN
Tekstitys: Eveliina Paranko