UNA SÈRIE DE NETFLIX
- Agafa'l, Jade. - No deixis cap missatge.
NOU AVÍS! 1 NOU VÍDEO ARXIVAT
ACTIVITAT RECENT - 1
NOU VÍDEO - 1
PORTA PRINCIPAL 12:39 H
Ep, t'està buscant.
- No. - I tant. Ha dit que 'no' al no.
- És passada mitjanit. - No és una demanda.
JOY PER A NENS!
- Què és tot això? - Marxandatge.
Li encanta el marxandatge.
Per què hi vas anar?
Només era una festa, mare.
Et penses que pots aprofitar-te de la teva mare.
Per favor, sempre fas el que vols.
Estàs castigat.
- Ja, segur. - Escolta…
ERROR DE TRUCADA
Arribes tard.
- Evelyn, què està passant? - Coneixes aquest home?
- No. Per què? - Perquè ell sí que ens coneix.
- Tijuana. - Vas dir que allò no seria un problema.
I puc admetre quan m'equivoco.
Es diu Angel Hernan Rubio
i fa anys que és com un gra al cul.
Va treballar per al Baja Post fins que va esbrinar què va passar
a les nostres instal·lacions mexicanes i va decidir fer-ho públic.
- Per què no l'has comprat? - Ho hem intentat.
No es ven, és un noi molt decent.
Així que hem comprat tots els altres i l'hem tingut tranquil.
Només l'han cregut els friquis de les conspiracions
i els verges del 4chan, o ambdós.
Normalment són tots dos.
D'alguna manera, el Sr. Rubio sap que vam traslladar Joy a Sud-àfrica.
I d'alguna manera, sap que hem tingut un problema.
Quin tipus de problema?
El del gos.
Vull saber què sap, i vull saber amb qui està parlant.
- Per això li has fotut una pallissa? - No.
En Roth li ha fotut una pallissa.
Agraeixo la feina de goril·la, però no ens ha aconseguit res.
Així doncs, és hora que el vell Albert surti a jugar!
A CASA. ON ETS?
Les noies estan despertes?
PORTA EN DIRECTE
MENJADOR 1:04 H
- He de marxar. - Doncs treballa de pressa.
Evelyn, ho dic de debò. He de marxar ara mateix.
Sé qui ets.
Hauries de ser mort.
Jo…
Conec les teves filles.
Mi-te'l!
No.
No, per favor!
No he trobat enlloc que la primera Raccoon City hagi sigut bombardejada.
Perquè aquell tio mentia.
Em trobo bé.
I siguem felices encara que sigui per un segon.
D'acord?
Soc feliç.
Bé. Agafaré el gelat.
El pare mai en parla d'elles.
De les mares.
Les donants, Rick i Morty, les mares de lloguer.
Va ser una maternitat subrogada confidencial, com les donacions.
El pare mai parla de la seva família.
Germans? Germanes? Els pares?
On va néixer?
Prou.
Aquell paio és boig.
Entesos?
Què passa?
Quan vam anar a Umbrella, vaig trobar un fitxer a l'ordinador del pare.
Sobre Tijuana.
Què hi deia?
Res. Era un vídeo.
Semblava que…
la gent es moria.
- Per què no m'ho vas dir? - No ho sé.
Tot era una merda i tu estaves…
No vol dir que digués la veritat.
Ja ho sé. D'acord.
Va dir que no teníem certificats de naixement, oi?
- Busquem els certificats de naixement. - Jade.
Per favor, estigues d'acord amb mi sobre això.
D'acord?
Quan els trobem, et calmaràs i menjaràs gelat?
Em menjaré tot el gelat.
D'acord.
Sí.
Trobes res?
Sherlock Holmes.
Agatha Christie, El codi Da Vinci.
Això ja és massa.
Què?
Cites més enllà de la plenitud. Una guia per amants madurs.
- Hòstia. - Què?
He trobat un xiulet de gos, i això és d'una pistola?
El pare odia les armes.
Espera.
- Jade. - Què és això?
Vinga.
INTRODUÏU LA CONTRASENYA
Té una contrasenya diferent.
Fantàstic.
Ja hem acabat?
És absurd.
Què li diràs a en Si…
- Jade. Hola, tot bé? - Jo…
Per què?
Un home es va colar a la festa i Umbrella hi va aparèixer.
- Una flipada. - Total.
Podries venir?
És la una del matí.
La meva mare està cabrejada.
Em volia matar per arribar tard.
Segur que no em deixa sortir.
- Surt per la finestra. - Jo què hi guanyo?
Quin fàstic.
Hola, Billie.
- He d'entrar al portàtil del meu pare. - Per què?
Què ens saps de la primera Raccoon City?
Va explotar, per una fuita de gas.
El tio del blog, amb qui em vas ajudar a parlar-hi,
va dir que va ser bombardejada.
- Què dius? - I que el meu pare era allà.
Em sembla un sonat.
Creus que Umbrella no faria una cosa així?
És clar que no.
No ho sé.
Però ho vols saber i em vols ajudar.
Hola. Encara soc aquí.
I encara em fa fàstic.
- No ens ajudarà. - Un moment.
D'acord, però me'n deus una.
Sempre.
Som-hi.
Merda.
Mai havia vist una seguretat així a les xarxes d'Umbrella.
Un moment.
Ja pots engegar el portàtil.
- On és el vostre pare? - A la feina.
- Igual que la meva mare. - Em pensava que era a casa.
No, l'altra mare. Tinc dues mares.
Per això soc amable amb les noies.
Ja soc dins.
Ho ha aconseguit.
Res sobre la Raccoon City original als seus documents.
La majoria són articles de recerca.
Un munt de coses sobre un tal William Birkin.
A la web té marcats un canal de notícies i un altre de ciència.
Per la resta, només merdes d'adults,
targetes de crèdit, bancs, assegurança de cotxe.
I el seu correu?
Majoritàriament feina. Moltes coses a la meva mare.
Merda.
Té una bústia morta.
- Una què? - Una bústia morta.
Has d'introduir un codi cada 24 hores, en cas contrari s'envia.
- A qui? - A tu, Billie.
A mi?
Què diu?
"Billie, si estàs llegint això, ho sento.
M'ha passat alguna cosa i no et puc ajudar
i potser no tens gaire temps.
Umbrella ve a buscar-te.
He deixat una bossa amb tot el que necessitaràs.
Troba-la, agafa la Jade i surt de casa.
Ho sento, però és tot el que puc fer per tu."
És una broma.
"Per començar, la clau està enterrada sota els teus peus
a la carretera cap a Lombard Street".
Hem de trobar la bossa.
Jade.
Vinga, això no és normal. Això és…
No sé de què va.
Gràcies, adeu.
Espera, puc ajudar. Les càmeres.
- De què parles? - De casa vostra.
El sistema de seguretat.
El vostre pare, o qui sigui, podria estar mirant.
Puc reproduir-les en bucle,
el metratge, de manera que sembli tot avorrit.
- Això és legal? - Ara us importa?
Ja ho tenim.
Estarà en bucle sobre què estava passant fa mitja hora.
Però també, cada aparell intel·ligent de casa
té una càmera.
- Fes també que estiguin en bucle. - No puc. Són en un sistema tancat.
Només la poli i potser el vostre pare hi tenen accés.
Doncs estem fotuts.
No del tot. Tots tenen un camp de visió limitat.
Mireu.
- Us podria dir per on passar. - Súper.
Per què ho fas?
Està com un tren, però no tant per delinquir.
Perdona, sí que ho soc. M'ofens!
- Bé. - No es tracta d'això.
Per començar això és massa estrany.
I vull saber per què el teu pare creu que Umbrella aniria darrere d'ell.
Perquè…
Perquè també podrien anar darrere de la meva mare.
Bé.
On vas?
Lombard Street.
Atureu-vos.
El termòstat.
Passeu per sota.
Continueu per baix.
Més avall.
- Més. - De veritat?
Teniu la televisió a un costat i la nevera a l'altre, així que, sí.
Tot bé. Endavant.
Lombard Street.
És la foto preferida del pare amb nosaltres.
Puja'l una mica.
"La clau per a una Jade trista a cinquè de primària."
Per què ho fa?
Perquè això és el que només nosaltres podem esbrinar.
- Sobre tu. T'ha escrit a tu. - Per…
Jade, sobre què estaves trista?
Quan en tenia onze.
La vida,
Clannad, el fet que el món és una merda i jo hi visc.
Jo…
Era una nena molt sinistre, d'acord?
Jade.
Vinga.
No ho sé. Em van treure les amígdales.
I el metge va dir que havia de dormir, però em feia molt de mal.
Plorava.
El pare mai sap què fer quan plorem.
Per adormir-me, sempre tocava…
Televisor.
No ho hauria de dir, però…
això és l'hòstia.
Traumàtic, però l'hòstia.
T'agrada passar el temps amb mi.
M'agrada que em necessitis.
Perdedor.
La cançó que el pare sempre tocava.
"Una cançó commovedora, oi?"
És buit.
Què hi ha?
Passaports.
Per a…
Anna i Mila Schneider, però…
són les nostres fotografies.
No ho…
Efectiu.
Uns deu mil.
Merda.
La seva pistola.
Merda. Segur que el teu pare va bombardejar aquella ciutat.
Calla.
Aquest és el teu problema.
Tot això i "aquest és el teu problema"?
No, tu no…
Jo no ho volia fer això.
Estava bé, i tot anava bé.
Res mai ha estat bé.
Aquell tio tenia raó.
No és veritat.
- No saps… - No tenia raó sobre mi!
El pare ens ha estat mentint.
No sé ni com ni per què.
- Però és clar que és boig. - El pare no…
Es preocupa per nosaltres.
- Ens ha deixat una nota. - T'ha deixat una nota a tu!
És igual.
Potser sabia que no faries preguntes.
Saps que de vegades ets dolenta de collons?
- Billie… - Em pensava que m'estava morint,
i a tu et va importar?
- No és això… - Perquè no era sobre tu.
Com ha sigut fins ara.
O potser el pare confia en mi perquè no soc la que la caga.
Et queixes de tot sempre, i amb prou feines aproves.
- El que li vas fer a aquella noia… - Ho vaig fer per tu!
Qui menteix ara?
Ho vas fer perquè volies.
Tothom es pensa que soc la sonada.
Però tu has sigut pitjor.
Hola?
Germanes, oi?
- Què has sentit? - No. Res, Billie…
Ja sé que és una bogeria.
Amb prou feines et conec, però jo…
M'agrada molt la teva germana.
T'agrada que t'utilitzi?
- Perquè t'està utilitzant. - Pot ser, però no.
M'agrada que quan li importa, és molt intensa, saps?
I li deus importar molt perquè només parla de tu.
Segur.
Bé.
Et tornaré a silenciar.
Ho sento.
És que tinc por.
Jo també.
Si el pare amaga això què més deu amagar?
Què amaga sobre nosaltres?
De veritat ho vols saber?
Sí.
Jo també.
D'acord, si volgués guardar alguna cosa en aquesta casa,
com papers importants, on els posaria?
Potser al soterrani?
- No tenim soterrani. - Sí que en teniu.
Quan Umbrella projecta casa teva, et donen dues opcions:
pati i jacuzzi, o piscina i jardí amb hort.
Però totes tenen soterrani.
Hi ha una càmera!
Merda!
Estrany.
Hi hauria d'haver el soterrani.
Esteu fora de les càmeres.
Jade.
Crec que és un lector RFID.
Per quan has d'obrir el garatge o alguna cosa així.
Cal una targeta especial,
algunes persones tenen xips implantats a les mans.
- Què fas? - Vine aquí.
- Tia. - Vine.
Prova-ho. Posa les mans.
- Jade. - Prova-ho així.
- Deixa… - Surt!
Segurament el pare té la clau.
Sí, però tothom té una còpia, oi?
El xiulet de gos.
El meu xip peludet.
Vine.
Ha sigut molt bufó.
Tu primera.
Umbrella ha de saber-ho. Ho van construir ells, oi?
Per favor, que no sigui la seva masmorra sexual.
Jade, es talla. Em sents?
No és una masmorra sexual.
RECERCA: Z74 2005 - 2011
Això era meu.
De quan tenia dos anys.
Què és això?
No ho sé.
Mira.
Crec que és la nostra sang.
- És… - Què coi?
"RC 1988."
Raccoon City.
CORPORACIÓ UMBRELLA
Qui és la Lisa?
CARREGANT
Pare?
Si intenta alguna cosa, dispara a la puta aquesta.
El pare és un cabró.
Lisa.
Lisa, no et farem mal.
Hem de sortir.
- Billie. - Vull sortir!
Això no era real!
No pot ser real.
- Jade, no… - Espera.
- Me'n vaig. - "El 18 de setembre, 12 hores després,
el seu cos mostra una reacció limitada al virus.
Vint-i-quatre hores després, el recompte viral augmenta.
Sense dilatació de la pupil·la, però el subjecte està
alterat."
Està parlant de mi.
"El virus no sembla aclaparar les cèl·lules.
Però s'espera un deteriorament.
En les 72 hores estàndard.
Si ella es converteix…"
Què?
"S'haurà de contenir."
Tens raó, marxem.
- No, què fas? - Agafo…
Això són proves!
La connexió de xarxa s'ha tallat incorrectament.
- Procés d'inflamació iniciat. - Merda.
Trenta segons.
Vint-i-cinc segons.
Anem!
Vint segons.
Quinze segons.
- És tancada! - No s'obrirà!
Deu segons.
Nou, vuit, set, sis, cinc,
quatre, tres, dos, u.
Procés d'inflamació activat.
No pot ser!
Què hi feu aquí?
Com us ho heu fet per arribar aquí?
Vols dir com hem trobat el teu laboratori secret?
Ja sabeu què faig.
Una noia amb un ull gegant a l'esquena, això és el que fas?
- No era jo. - Semblaves tu.
- Jade, us dic la veritat. - Per què t'hauríem de creure?
- Perquè soc el vostre pare. - Ho ets?
On vam néixer? A quin hospital?
Com es deien les nostres donants?
San Francisco, hospital UCSF, Tara Sutton i Alex Shaum.
No.
Hem trobat el correu.
I les pistes de merda, la bossa.
Per què tens la nostra sang en una nevera?
Billie.
Què m'està passant?
En podem parlar, a dalt.
Ves a la merda.
- Jade. - Atura't
He dit que t'aturis!
No.
No penso jugar a això.
Soc el vostre puto pare i fareu el que jo us digui, collons!
La cadira…
era per a mi, oi?
El gos que et va mossegar estava malalt.
Umbrella estava provant un fàrmac anomenat Joy. Era…
És igual. Mira…
A dosis prou altes infecta el cos amb una cosa anomenada virus T.
I què, és com una covid?
Canvia les cèl·lules, s'apodera del teu cos.
Et pot fer…
inhumà.
La noia del vídeo. Això és el que tenia?
Però tu no ets…
Has rebutjat el virus.
No sé com, però tu, mira't.
- No has canviat. - I què?
Ja no ho tinc?
- Aquesta cosa? - No ho sé.
- Podria fer algunes proves. - No.
Billie, recordes com ho fèiem abans.
Respira, les mans al cap.
Així.
Billie.
Ets forta.
Què vol dir?
Vol dir que us he fet fortes.
En un embrió hi ha maneres d'ajudar.
Seleccionar determinats trets, editar cadenes d'ADN per donar al nen…
avantatges.
Recordeu quan vivíem al costat de St. Patrick?
Un dia et vaig trobar parlant amb les monges en castellà fluid,
tenies quatre anys.
Sempre has estat excepcional.
I el teu cos, com has lluitat contra el virus,
mai he vist res semblant.
I què?
Som els teus experiments científics?
Sou les meves filles. Soc el vostre pare.
Aleshores, per què ens prens la sang?
Umbrella us va fer possible. Volen que us faci un seguiment.
Som els seus experiments.
Coneixeu un home anomenat Angel Rubio?
Ara mateix, Umbrella el té lligat, apallissat.
Era allà. Ha dit que us coneixia.
L'heu vist? Heu parlat amb ell?
No sabeu què faria Umbrella si…
Deixa de culpar-los d'una puta vegada!
És culpa teva. Tu ho has fet!
Tens raó, però ho he de saber.
No li vam dir res, però sap que em van mossegar.
Heu de deixar-me anar. Mira, això és culpa meva.
Però si la corporació s'assabenta que t'has infectat?
No s'aturaran fins que no et tinguin.
Ja heu vist què li van fer a aquella noia.
Què li vas fer tu.
Soc la raó per la qual segueixes viva.
La bossa, tot és per protegir-te.
L'Angel encara no ha dit res, però ho farà.
- Haig de veure'l. - Per fer què?
Per continuar protegint-te.
- Això és una puta merda. - Ja sé que m'odies…
però ara mateix…
soc l'únic que et pot salvar.
Deixa que et salvi.
No li faràs mal, oi?
Cuideu-vos.
Hola, germaneta.
No.
BASADA EN EL VIDEOJOC DE CAPCOM RESIDENT EVIL
Subtítols: Sabina Pujol