‏- סדרה של NETFLIX -
‏מדענים אמרו שהעולם יגיע לקיצו בשנת 2036.
‏שינויי אקלים, זיהום.
‏האוקיינוסים ירתחו.
‏האוויר, אי אפשר יהיה לנשום אותו.
‏מיליארדי אנשים ימותו.
‏אבל הם טעו.
‏העולם הגיע לקיצו מזמן.
‏- לונדון, 2036 -
‏- ארבע עשרה שנים אחרי הסוף -
‏שלוש, שתיים, אחת.
‏יום הולדת שמח! ‏-יום הולדת שמח!
‏את נהנית היום?
‏אבא ניסה להכין לי אפיפיות.
‏ניסה? ‏-טוב, הייתה תקרית.
‏הייתה שרפה. ‏-שרפה קטנה.
‏שרפה גדולה.
‏אני זוכרת שכשאני הייתי בת תשע, אחותי ואני…
‏הלכנו לדיסנילנד.
‏מה זה?
‏זה…
‏זה היה מקום כיפי. ‏-אני יכולה ללכת לשם?
‏בי, אולי תלכי להביא את המתנה שלך ‏כדי להראות לאימא?
‏מתנות.
‏זה ספר. ‏-טוב.
‏אני כבר חוזרת! ‏-איזה מין ספר?
‏שייקספיר.
‏כל כתבי. ‏-רגע…
‏כשעזבתי, היא עדיין קראה את "קמט בזמן".
‏טוב, עברה חצי שנה. דברים משתנים.
‏היי, לא התכוונתי… ‏-לא, זה בסדר.
‏אני יודעת שאני לא בבית כבר יותר מדי זמן. ‏אני מתגעגעת אליכם כל כך.
‏ג'ייד…
‏תיזהרי.
‏- חבורה 181 -
‏- חבורה 421 -
‏- רכבת תחתית -
‏קדימה. תראו לי משהו.
‏יום מעקב 167.
‏חבורה 2426 עדיין לא מפגינה ‏סימנים למבנה מנהיגות,
‏או תפקודי מוח גבוהים.
‏לא.
‏לעזאזל.
‏חצי שנה.
‏מטומטמת!
‏- ניו ראקון סיטי, 2022 ‏שלושה חודשים לפני הסוף -
‏- ג'ייד: אני רוצה למות -
‏- בילי: זה לא כזה גרוע -
‏לעזאזל. די.
‏אני באמת חושב שתאהבו לגור פה.
‏ובית הספר, יש להם תוכנית מדעים מדהימה.
‏הנבחרת שלהם ניצחה ב"קודפסט" בשנה שעברה,
‏ויש להם ברז קמבוצ'ה.
‏זהירות.
‏עוד זריקה אחת.
‏היי, ראית את היצורים בפארק?
‏את מתכוונת לאנשים הנורמלים שטיילו שם?
‏כן, ראיתי אותם. הם נראו בסדר.
‏בסדר מדי. ‏-"בסדר מדי"?
‏ואנחנו בדרום אפריקה, ‏אבל יש פה אולי חמישה שחורים?
‏המקום הזה מוזר.
‏אבל הבית יפה. ‏-כן.
‏אם אשרוף אותו, נוכל ללכת הביתה?
‏אלברט.
‏הינה אתה. ‏-קרול, טוב לראות אותך שוב.
‏ג'ייד, בילי, נפלא להכיר אתכן סוף־סוף.
‏מוזר. ‏-גם אותך.
‏אתן תמותו על המקום הזה.
‏אחרי שתתמקמו, אקח אתכן לסיור במרכז העיר.
‏אני מקווה שאתן אוהבות קאפקייקס. ‏יש לנו חמש חנויות, ושתיים הן טבעוניות.
‏מגניב. ‏-מגניב.
‏אני יודעת שהמקום קטן ממה שאתן רגילות,
‏אבל קייפטאון במרחק שעה מפה בלבד.
‏ואתן יודעות, נבחרנו בשנה שעברה ‏למקום הטוב ביותר לגור בו בעולם.
‏על ידי מי?
‏זונות שלובשות "לולו למון"?
‏בחורים שמאוננים לקרוספיט?
‏אילון מאסק?
‏אני לא… ‏-זו בדיחה.
‏ג'ייד חושבת שהיא מצחיקה.
‏טוב. בואו.
‏את יכולה שלא? ‏-לא.
‏אז בשם תאגיד "אמברלה", ברוכים הבאים הביתה.
‏וואו, כמה עלוב. ‏-נהדר. ממש נהדר.
‏ניו ראקון סיטי הייתה פעם עיר מפעל ישנה.
‏כש"אמברלה" קנו אותה, היא הייתה כמעט נטושה,
‏אבל עם קצת השראה והרבה עבודה קשה, ובכן…
‏פשוט מיוחד פה.
‏השמש חזקה קצת יותר, האוויר נקי קצת יותר.
‏אפשר לגור בבית ‏עם כל השכלולים העדכניים ביותר…
‏ויהיה הרבה מקום להתרוצץ ולשחק.
‏הבנתי.
‏אני קוראת בעיקר פורנו "זוטופיה", אז…
‏סליחה.
‏הוא חשוב מאוד.
‏וסקר.
‏לא, ניסיתי לעבוד.
‏טוב, ימי שבת ‏הם ימי הרמאות שלי בדרך כלל, אבל…
‏למה לא? אנחנו חוגגים, נכון, בנות?
‏אלוהים. טיחואנה? מה קרה?
‏מי רוצה פרוסת עו…?
‏את יכולה להפסיק.
‏עם הצגת הכלבה. ‏-זו לא הצגה.
‏נראה לך שאני רוצה להיות פה?
‏את לא?
‏אין לך בעיה לעבור דירה.
‏לא הייתה ברירה.
‏ומה הייתי אמורה לעשות?
‏לצעוק ולצרוח ולשבור צלחת?
‏זה הצליח לי. ‏-לא, זה לא.
‏לפחות ניסיתי. את…
‏מה קרה לבחורה שגנבה את הבירה?
‏שפרצה למעבדת הביולוגיה ושחררה צפרדעים?
‏כמעט סילקו אותה מבית הספר. ‏-היא נהייתה משעממת.
‏את יודעת, לפעמים, ‏לא נורא כל כך פשוט… להסתדר.
‏עם קרול?
‏פשוט תנסי.
‏הבחורים שווים לפחות.
‏בואי נגיד שלום. ‏-אני לא יכולה. אני משעממת מדי.
‏בילי, אני מצטערת. טוב? בחייך. ‏-לא, זה בסדר. אני צריכה לפרוק.
‏בסדר. שיהיה.
‏היי.
‏-עברתי לגור במורד הרחוב.
‏רק רציתי להגיד שלום. ‏-מגניב.
‏אני ג'ייד. ‏-סיימון.
‏היי, נעים מאוד.
‏אלוהים.
‏איזה מנוול גדול. ‏-תבדקו במחנה. הבחורה.
‏יש שם אולי 40 אפסים.
‏טיגנו את המזדיינים האלה,
‏אבל ההפעלה של זה בטח העירה את המזדיין הזה.
‏מה מצבה? ‏-היא עדיין נושמת.
‏נראה שיש דימום פנימי, ככל הנראה.
‏זעזוע מוח, בוודאות.
‏לעזאזל.
‏- אן־אר־סי־002 -
‏היא ניצולה.
‏- בשר הוא רצח -
‏עד כמה היא שונאת אותי?
‏אף אחד לא שונא אותך, אבא.
‏המעבר, אני יודע שזה קשה, אבל…
‏לא הייתה לי ברירה.
‏"אמברלה" מקבלים את מה ש"אמברלה" רוצים.
‏סליחה.
‏סיימתי.
‏מה שלומך?
‏אני לא חייב לענות. ‏-אם לא תענה, תילחץ.
‏וסקר.
‏אני לא רוצה תירוצים. יש לנו נהלים.
‏שכחת את הדגימה שלי. ‏-רק רגע.
‏לקחת אותה בעצמך? ‏-אני יודעת לתפעל מחט.
‏אני אהיה אדירה בהרואין.
‏אבא דואג לך.
‏אבא דואג לכל דבר.
‏מעולם לא היינו חולות, מעולם לא,
‏אבל עדיין, מדי שבועיים…
‏בדיקת דם. ‏-הוא פשוט…
‏זה לטובתנו. ‏-באמת?
‏או שהוא ערפד.
‏הוא לגמרי ערפד.
‏היית צריכה לבוא היום.
‏הבחורים היו חמודים.
‏טיפשים, אבל חמודים. ‏-הבנתי.
‏מגניב. ‏-אני מניאקית, טוב?
‏אני יודעת.
‏את מודאגת ממחר?
‏בית ספר חדש. ‏-הכול חדש.
‏אז מה? אנחנו חדשות.
‏הילדים האלה בעיר המחורבנת הזאת, ‏אנחנו נשלוט בהם.
‏לא, אני לא… אני רק רוצה להיות בלתי נראית.
‏למה. ‏-בחייך. את יודעת.
‏זה בגלל עניין הצפרדעים?
‏לא, והעניין השני.
‏ראשית, היית בת עשר.
‏שנית, אלכס אינגלס בעט בילד בכיתה א'. ‏אז שברת לו את הרגל.
‏זה היה הוגן. ‏-הייתי צריכה ללכת לטיפול.
‏את יודעת, כולם חשבו שאני פסיכית.
‏כולל אותי.
‏אני צריכה להפסיק לכעוס ‏ואז לעשות דברים מטומטמים.
‏היי.
‏תסתכלי עליי.
‏את לא מטומטמת.
‏את בילי וסקר, לעזאזל.
‏את נחמדה ומגניבה.
‏יש לך תחת נהדר, ציון 1,520 בקדם פסיכומטרי,
‏ויש לך את האחות הכי טובה.
‏אז תזכרי את זה ‏ותגידי לכל השאר ללכת לעזאזל, טוב?
‏בואי הנה.
‏- ג'ייד ‏בילי -
‏- ג'ייד, ג'יי ‏בילי, בי -
‏- מונע בצמחים -
‏היי, בחורים.
‏סליחה.
‏היי. ‏-היי.
‏- תיכון ראקון -
‏היי. ‏-היי.
‏אני… ‏-בילי!
‏מי זאת?
‏אחותי. אחותי התאומה.
‏אתן תאומות?
‏מאותו האבא, אבל האימהות שלנו, ‏היו לנו תורמות ביציות שונות,
‏אבל הפונדקאית ילדה אותנו ביחד.
‏אז… טכנית, כן.
‏קדימה, מדע.
‏אז את יצורה?
‏לא.
‏מה הקטע עם החולצה?
‏אני טבעונית. ‏-זה טיפשי.
‏אני פשוט לא אוכלת חיות.
‏אבא שלי לקח אותי לצוד בסתיו שעבר. ‏היה אדיר.
‏יריתי לבמבי במוח.
‏את יודעת, כשסוף העולם יגיע, ‏נאכל את הטבעונים קודם.
‏תאכלי את זה.
‏תעזבי אותי!
‏פשוט תפסיקי! תפסיקי!
‏מכות! ‏-מכות!
‏היי, רדי ממנה! ‏-קומי! בואי איתי!
‏רדי ממנה! לכי מפה! ‏-החוצה! זוזו! כולם להתרחק!
‏אל תאלצו אותי לזרוק משהו! ‏-תתרחקו!
‏בילי, את בסדר?
‏היי, אני פה.
‏הייתי תשושה, אומללה ונטולת מוטיבציה.
‏ואז מצאתי אושר.
‏- עלולות להופיע תופעות לוואי בלתי רצויות -
‏- השימוש בהוראת רופא בלבד -
‏מוצר חדש מבית "אמברלה", ‏שם העסק שלנו הוא החיים עצמם.
‏- אושר -
‏אני די…
‏אני שונא את זה.
‏"אושר" עוזר לאנשים עם בעיות רציניות, ‏דיכאון כרוני, הפרעה טורדנית כפייתית.
‏בשביל זה פיתחתי את התרופה.
‏אבל זה…
‏היא גרה בבית נהדר, יש לה משפחה,
‏למה היא לוקחת כדורים? ‏-אנחנו לא רופאים.
‏התפקיד שלנו אינו לשאול את השאלה הזאת.
‏אנחנו רק נותנים לאנשים כלים ‏כדי שיוכלו להיות מאושרים.
‏צריך לקחת צעד לאחור. ‏-אי אפשר.
‏עם מה שקורה בטיחואנה… ‏-הזמנו את משבצות השידור.
‏אנחנו משיקים בעוד שישה שבועות.
‏איליי לילי הרוויח ‏שלושה מיליארד בשנה מפרוזאק.
‏אנחנו יכולים להכפיל את זה בחודש הראשון.
‏בילי, חכי!
‏איפה היית, לעזאזל? ‏-פה.
‏אז למה לא ענית לטלפון?
‏הייתי בשיחה.
‏לך לעזאזל! ‏-ג'ייד!
‏בילי!
‏בילי, בחייך.
‏- תראו את זה! -
‏רדי ממנה!
‏בילי, תני לי להיכנס. בבקשה.
‏ג'ייד, תגידי לי מה קורה.
‏תחזור לעבודה.
‏למה לא ישבת איתי?
‏היית עם החברים שלך.
‏שלטת בהם.
‏היי. ‏-לא רציתי להרוס לך.
‏היי.
‏האידיוטים האלה לא מעניינים אותי.
‏אכפת לי רק ממך.
‏את יודעת מה עלייך לעשות.
‏להתנצל. ‏-מה?
‏הקטטה, היא הייתה באשמתי. ‏-לא.
‏את צריכה לתקוף אותה.
‏למה, כדי שכולם יחשבו שאני פסיכית שוב?
‏הם חושבים… ‏-הם צוחקים עלייך.
‏כל בית הספר.
‏ואת צריכה לסתום להם את הפה.
‏מדינות האפיפיור פועלות ‏לבניית חומה סביב סיציליה.
‏המאחז האלסקי האחרון מחשיך.
‏וטכנולוגיית הפטנט הביו־מולקולרית שלנו
‏עוצרת 99.99 אחוזים ‏מסוגי הסרטנים המוכרים לפני שיתפתחו.
‏זמין לרכישה עכשיו מ"אמברלה", ‏שם העסק שלנו הוא החיים…
‏מפה.
‏- האמונה -
‏- אמברלה, אמזוניה ‏האמונה, סיהאי -
‏- מבצר סקנדינביה ‏אמברלה, אמזוניה -
‏איפה אני? ‏-ברייטון.
‏את במאחז ברייטון.
‏אני טייט, דרך אגב. ‏-אני צריכה לחזור למחנה שלי.
‏אני צריכה את הציוד שלי. ‏-בטח.
‏אפשר לעשות את זה… מחר.
‏עכשיו.
‏לאט־לאט.
‏אתם מלקטים. ‏-משהו כזה.
‏יש עדיין הרבה טכנולוגיה ישנה ברחבי לונדון.
‏העשירים באוקלנד ואוסלו רוצים אותה.
‏אנחנו לוקחים רק את מה ‏שאנחנו יכולים לסחור בו.
‏איך הבאתם אותי לכאן? ‏-במסוק.
‏איפה הוא? ‏-בחוץ, בעוד סיור.
‏אז אפשר לנהוג?
‏לא, ממש אי אפשר.
‏כמו שאמרתי…
‏ממש אי אפשר.
‏אגרוף אחד. ישר בשד.
‏היי.
‏אני מצטערת.
‏הייתי צריכה פשוט להניח לזה.
‏אפשר להתפייס?
‏חכי.
‏כלבה מזדיינת!
‏בילי.
‏אלה הצילומים האחרונים מטיחואנה.
‏- מצלמת גוף 1 -
‏למה הוא לא מת? למה?
‏שישה פצועים, שלושה הרוגים.
‏משהו מזה התפרסם? ‏-שום דבר שאנחנו לא יכולים להתמודד איתו.
‏אלברט, אם זה קורה שוב…
‏בילי.
‏זו הארונית שלך?
‏אני לא…
‏מה קרה? ‏-תפתחי אותה.
‏היא פסיכית, טוב? ‏-מר אייזקס…
‏היא תקפה את הבת שלי. ‏-לא נכון.
‏ובימינו, כולם מקבלים פרסים, ‏כולם מיוחדים, אבל…
‏אני לא יודע מה הבעיה שלך.
‏אולי הקולות גרמו לך לעשות את זה, ‏או… מה שלא יהיה.
‏זה לא משנה. אנחנו מגישים תלונה במשטרה.
‏את תשבי בתא במשך עשר השנים הבאות!
‏מר וסקר. תודה שבאת.
‏סליחה על האיחור. התעכבתי. עבודה.
‏וסקר. לעזאזל.
‏את בסדר?
‏מר אייזקס בדיוק אמר… ‏-שמעתי.
‏קירות דקים.
‏אני יודעת שלבילי יש היסטוריה, ‏אבל כולנו חלק ממשפחת "אמברלה".
‏אני בטוחה שנוכל לפתור את זה. ‏-איימת על הבת שלי.
‏לא, אני… ‏-איך קוראים לך?
‏דייב.
‏מה אתה עושה ב"אמברלה", דייב?
‏אני מנהל שרתים. ‏-ו…
‏כמה אנשים יכולים לעשות ‏את העבודה שלך, דייב?
‏אלף? 10,000?
‏אני מניח.
‏טוב, גם אני עובד ב"אמברלה".
‏ואתה יודע כמה אנשים ‏יכולים לעשות את העבודה שלי?
‏אחד. אני.
‏תקשיב. טוב. מגניב? ‏-זה לא.
‏זה אומר שאני עובד יותר מדי. זה אומר…
‏שאני לא אבא מי יודע מה. אני משתדל, אבל…
‏אני לא.
‏טוב, אבל איך זה קשור…?
‏וזה אומר ש"אמברלה" צריכים אותי. אז…
‏מה יקרה אם אתקשר לאנשים ‏שהעיר הזאת שייכת להם?
‏האנשים שמשלמים לך ולי ולה?
‏מה יקרה אם אתקשר אליהם ‏ואגיד שאתפטר אלא אם…
‏יפטרו אותך?
‏לא, אני מצטער. אני…
‏אני לא רוצה שיפטרו אותך.
‏אני רוצה שיכניסו אותך לרשימה השחורה.
‏אני רוצה שאף חברת הייטק ‏לא תעסיק אותך לעולם.
‏לא "אפל", לא "גוגל",
‏אני רוצה ש"פורנהאב" ‏יגרסו את קורות החיים שלך.
‏אם אגיד את זה…
‏מה אתה חושב שהם יעשו, דייב?
‏דייב.
‏אני… היי, בן אדם…
‏תקשיב, בן אדם…
‏לא התכוונתי…
‏לא אתקשר למשטרה. טוב? ואתה יודע…
‏זה… לא משנה… כל הדבר הזה?
‏זה מעולם לא קרה. ‏-מה?
‏מר וסקר, הנערה הזו הותקפה.
‏את תקפת אותה? ‏-לא.
‏אני מאמין לה.
‏אז מי עשה את זה? ‏-לא אכפת לי.
‏אבא, זה מטו… ‏-טאמי, פשוט תשתקי.
‏אבל…
‏את תקפת את הבת שלי פעמיים.
‏אז… אני חושב שאת חייבת לה התנצלות.
‏פשוט תעשי את זה.
‏אני מצטערת. ‏-לא.
‏שוב.
‏טוב יותר.
‏אני ממש מצטערת.
‏אני… לא אעשה לך כלום יותר.
‏לעולם.
‏תודה.
‏נראה לי שבילי צריכה להישאר בבית מחר, ‏כיום למען בריאות הנפש.
‏כמובן.
‏אז… כולם מרוצים?
‏כן. לגמרי.
‏וחשבתי שאולי תבואי למעבדה.
‏נאכל ארוחת צוהריים ביחד. ‏-בסדר.
‏אלך להביא את המכונית.
‏היי, מה קרה?
‏אני יודעת מה עשית.
‏האפסים האלה, כמה מהם יש שם? ‏-זה משתנה.
‏כמה מאות לפחות.
‏הגענו ליותר מ־1,000 בקיץ שעבר. ‏אני לא יודע למה.
‏הם מריחים אתכם.
‏העיניים שלהם נהרסות ראשונות.
‏אחרי שנתיים או שלוש, הקרנית נשרפת.
‏השמיעה שלהם נהרסת לאחר מכן,
‏אבל חוש הריח שלהם הולך ומשתפר.
‏ובקיץ, אנשים מסריחים.
‏חכם. מתים דפוקים, מה? ‏-הם לא מתים.
‏נגיף הטי לא הורג אנשים, ‏הוא מחווט את המוח שלהם מחדש.
‏המעריצים שלכם בחוץ,
‏הם נדבקו בזן אפס. נשאים.
‏הם רק רוצים לאכול ולהפיץ את הנגיף.
‏וכשהטי חוצה מינים, ‏צמיחת התאים מתחילה להשתולל.
‏הוא הופך בעלי חיים לגדולים ומרושעים ו…
‏ממש גדולים וממש מרושעים.
‏מה עשית שם בחוץ? ‏-את העבודה שלי.
‏אני חוקרת אפסים. אני עוקבת אחרי ‏השינויים שהם עוברים, ההתפתחות שלהם.
‏אפסים לא משתנים.
‏הם ישתנו… כי הנגיף ישתנה.
‏אם יהיה לנו מזל, הוא ייחלש, ‏וככל שהוא ייחלש יותר, כך האפסים
‏יהפכו חכמים ואנושיים יותר.
‏אנחנו צריכים להבין את זה. אותם.
‏אני מבין איך להרוג אותם. אני מסודר.
‏לא, אתה לא.
‏נשארו, כמה, 300 מיליון בני אדם בעולם הזה?
‏הם שישה מיליארד.
‏לא נראה לי שתוכלו להרוג את כולם.
‏אז צריך ללמוד לחיות איתם.
‏כפי שאנחנו עושים…
‏עם איידס או אבולה או כל דבר אחר ‏שמנסה למחוק את המין האנושי.
‏ואנחנו יצרנו אותם. אז…
‏אני לא יצרתי שום אפס דפוק, ‏ואני לא גרמתי לסוף העולם הדפוק.
‏ואני מניח שאת יודעת על זה. את ניצולה.
‏גל ראשון, נכון? הקעקוע שלך.
‏היית בניו ראקון כשההתפרצות התחילה.
‏זה בטח היה משהו־משהו.
‏כשהחולים הגיעו לגלזגו, ‏אבא שלי העלה את אחותי ואותי על סירה,
‏והעברנו עשר שנים באיי פייר אייל ‏בזמן שהעולם הלך לעזאזל.
‏אבל את? את היית ממש בלב העניינים.
‏סליחה.
‏אני מתאר לעצמי שלא קל לדבר על זה.
‏טייט… הם יגיעו בעוד חצי שעה. ‏-מי?
‏"אמברלה". ‏-"אמברלה" באים לכאן? למה?
‏הם מציעים פרס על ניצולים.
‏מתברר שאת המבוקשת מספר אחת שלהם.
‏מה שמך, בבקשה?
‏בילי וסקר.
‏שלום, בילי.
‏יש לך אישור כניסה לאורחים לשלוש שעות.
‏אנו מציגים את "אושר"… לילדים!
‏היי, בילי.
‏אז את יכולה לשבת פה לרגע?
‏הוא כבר יבוא.
‏קארל.
‏שלום. ‏-היי.
‏אתה הולך לאירוע בסוף השבוע?
‏כן, אמור להיות כיף. ‏-מעולה.
‏ואני מניח שגם את תהיי שם, מן הסתם.
‏באיזו שעה אתה חושב להגיע?
‏בסביבות שבע? ‏-גם אני.
‏האמת, אתה יכול לתת לי טרמפ? ‏-בטח…
‏תודה. ‏-יש לי את המספר שלך, אז אני…
‏מה שתרצי. ‏-אתה יודע שאתקשר.
‏היי. ‏-שלום.
‏המזנון שם.
‏בילי.
‏אני מצטערת.
‏אף אחד לא צוחק עלייך בבית הספר יותר.
‏והם גם לא חושבים שאת פסיכית.
‏הם…
‏הם אוהבים אותך עכשיו.
‏רק אל תשנאי אותי, בבקשה.
‏אני לא שונאת אותך.
‏אבל את חייבת לי. ‏-כן.
‏בסדר, כל דבר.
‏ידעת ש"אמברלה" עורכים ניסויים בבעלי חיים?
‏לא.
‏אף אחד לא יודע.
‏והם אומרים שהם לא עושים את זה, אבל הם כן. ‏ארגון פיט"ה נתן להם פרס.
‏אז מה?
‏היום, במשרד של אבא, ראיתי ארנבים.
‏ו…? ‏-וזה דוחה וזה לא בסדר.
‏ואמרתי לך שהמקום הזה דפוק.
‏אבל… זו לא ממש הבעיה שלנו.
‏אמרת "כל דבר".
‏ואמרת שאת רוצה את הגרסה הלא משעממת, ‏המשוגעת, שגונבת צפרדעים שלי בחזרה.
‏אז את רוצה לגנוב את הארנבים. ‏-אם אפשר.
‏אבל אני רק צריכה לצלם תמונות ‏ולהעלות אותן לרשת,
‏כדי שאנשים יראו מה קורה שם באמת.
‏את חושבת שזה יהיה בסדר מצד אבא? ‏-אני…
‏לא אכפת לי.
‏מה קרה ללהסתדר? בלי שטויות מטומטמות?
‏לעזאזל עם זה.
‏"לעזאזל עם זה."
‏אין שומרים…
‏כי הכול אוטומטי, ‏אבל השער הראשי מופעל בפקודות קוליות,
‏ויש מצלמות. ‏-אין בעיה.
‏את יודעת לעקוף מצלמות אבטחה?
‏לא. אבל האינטרנט יודע.
‏האיש כמעט בכה. ‏-אבא שלנו עשה את זה?
‏האיש שהולך לים עם גרביים.
‏שמדבר על חדרי בריחה במשך שעות,
‏ושהסיסמה שלו לכל דבר היא "ספוק21"?
‏הוא היה מפחיד.
‏מה שמך, בבקשה?
‏שלום, מדבר אלברט וסקר.
‏ערב טוב, ד"ר וסקר.
‏אישור הכניסה למשך שעה אחת ‏אחרי שעות הפעילות מתחיל עכשיו.
‏לא כדאי לך לעשות את זה. ‏אם תשחק עם "אמברלה", תפסיד.
‏תמיד. ‏-אני לא משחק.
‏פשוט יש לי משהו שהם צריכים.
‏זה עניין של כסף? ‏-כסף הוא חסר ערך.
‏אז מה לעזאזל אתה רוצה?
‏חיים.
‏אם אמסור אותך לידיהם, ‏אוכל להיכנס לשטח של "אמברלה".
‏הם לא ייתנו לך להיכנס בחיים.
‏אתה סחורה פגומה.
‏תשגיחו עליה.
‏מר טייט.
‏מר בקסטר.
‏הבחורה שלך שם.
‏מגניב.
‏קדימה.
‏אחותי.
‏זה דפוק.
‏אם הם מסתירים את זה, מה עוד הם מסתירים?
‏אין קליטה.
‏המחשב הזה מחובר לרשת?
‏טוב.
‏- שם: אלברט וסקר ‏סיסמה: ספוק21 -
‏- תאגיד "אמברלה" -
‏- מחובר, קובץ 1 -
‏- תקרית טיחואנה -
‏אלוהים.
‏- ניסוי "אושר" 998 -
‏- ניסוי "אושר" 998 ‏רמת אבטחה 05 -
‏- מאמת זיהוי… -
‏- זיהוי תקין ‏הדלת פתוחה -
‏בילי.
‏בילי! ‏-אני רק צריכה לצלם תמונות.
‏פשוט… תזדרזי.
‏לא.
‏זה בסדר.
‏בסדר.
‏אבא! ‏-אבא!
‏מה לעזאזל? ‏-אני לא יודעת.
‏בואי. ‏-בואי נלך!
‏לכאן. ‏-קדימה. מהר.
‏אנו מציגים את 'אושר'… לילדים!
‏"יש לי אושר בליבי
‏בתוך ליבי
‏יש לי אושר בליבי
‏בליבי לתמיד
‏יש לי את השלווה שעוברת הבנה
‏בתוך ליבי
‏יש לי את השלווה שעוברת הבנה
‏בליבי לתמיד
‏יש לי אושר בליבי
‏בתוך ליבי
‏יש לי אושר בל…"
‏רוצי!
‏רגע. אני לא מוצאת את זה!
‏זה נעול.
‏הצילו! ‏-קדימה.
‏אני רק צריכה… טוב.
‏שלום, מדבר אלברט וסקר. ‏-תשמיעי את זה שוב.
‏תשמיעי שוב. ‏-אני עושה זאת.
‏קדימה. תשמיעי את זה שוב. ‏-טוב.
‏את מסוגלת. ‏-שלום, מדבר אלברט…
‏הצילו! ‏-אלוהים!
‏חכי!
‏אני באה! ‏-קדימה!
‏בילי.
‏בילי, קדימה.
‏בילי.
‏בילי, את צריכה להתעורר.
‏בילי, את צריכה להתעורר עכשיו.
‏את צריכה להתעורר.
‏בבקשה, תתעוררי. בבקשה.
‏קדימה.
‏היי, ג'ייד.
‏אחותך מחפשת אותך.
‏תתרחקו ממני.
‏- מבוסס על משחק הווידאו "האויב שבפנים" -
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא