Bună dimineața!
Nu am multe azi, dar am ouă, cârnați, cartofi
și clătite.
Hei, Postaok?
E mizerie în baie. E rândul tău să cureți.
Bine ai revenit printre cei vii, Bear!
- Ce am ratat, frate? - Întreaga oră.
Ai vorbit în somn despre Hammerul tău. La naiba!
Sunt obosit din cauza muncii, frate.
Se apropie absolvirea.
Poate vă amintiți un mic experiment din primul an.
V-am cerut să vă scrieți o scrisoare cu idealurile voastre,
- ... visurile... - Mai știi?
E o scrisoare de la voi pentru voi. Citiți-le!
Da, frate! Tot șmecheră sunt.
- Lasă-mă s-o citesc pe a ta! - Nu.
- Ba da. Ține-o! - Bine.
„Când o să fiu mare, vreau să fiu un rapper celebru.
„La fel ca tatăl meu.”
Da, n-ai voie să comentezi, frate.
Uite: „Când o să fiu mare, vreau să fiu magiciană.”
Du-te dracu'! Încă vreau să fiu magiciană.
Să mergem!
Willie Jack? Ai un moment?
- Rahat! - Ai probleme?
Pa, amice!
Îmi pare rău.
Aceasta e a lui Daniel.
Ești verișoara lui, m-am gândit să ți-o dau ție.
Bine.
Mulțumesc.
BĂIEȚII RĂI DIN REZERVAȚIE
- Salut, fato! - Salut!
Ești tăcută azi.
E una dintre acele zile.
Ce fel de zi?
Aceeași, la infinit.
Gata, alinierea!
Bună lovitură!
La naiba!
Credeam că ai plecat definitiv.
Unde ai fost?
Cineva nu s-a mai ocupat de spiritualitate.
Știi că, dacă-ți ignori responsabilitățile, îți ignori străbunii?
Și nimănui nu-i place să fie ignorat.
De asemenea, dacă vrei să știi, am făcut rost de un spirit de bunic.
A murit la Little Bighorn.
Sexul spiritual e mult mai bun.
Doamne, durează mult mai mult!
- Ce scârbos! - E ceva natural.
Poți să te întorci la sexul tău spiritual. N-am nevoie de tine aici.
Astăzi este o zi mare.
La fel ca fiecare zi.
Nu prea cred.
Ai simțit-o. Altfel, de ce aș fi aici?
- Te-ai conectat azi. - Din greșeală.
Pot să mă deconectez?
Nu.
Azi suntem cu ochii pe acest loc.
Spiritele.
Le place să se uite.
Rahat!
Spiritele.
Ciudații!
Hokti!
Ai o vizitatoare. Numele nu apare pe listă.
Cum o cheamă?
Nume: Wilhelmina
Totul pare în ordine.
Ai fost condamnată?
Nu.
În prezent ești încarcerată?
Nu?
Hei!
Cândva, am luat o doză enormă de ciuperci magice. M-au dat peste cap.
Am stat o noapte dezbrăcat la închisoare.
Cred că l-am văzut pe Dumnezeu.
Mișto!
N-a fost atât de mișto. Era o închisoare la fel ca asta.
Știi de ce am construit închisorile?
Cine?
Albii, desigur. Indienii nu aveau închisori.
Nu zău!
Serios. Cei care au construit asta s-au abătut de la calea lor.
Să nu uiți asta!
Bine.
E ca naiba să fii separat de familie.
Nu e natural.
Vin aici ca să-mi văd fiica.
Super! De asta sunt aici. Să-mi văd familia.
Poate că nu știu, poate că nu vor asta,
dar faptul că vii aici să-i vizitezi e cel mai important lucru pe care-l poți face
pentru cineva închis într-un astfel de loc.
Frate, nu știu de ce sunt aici. N-am fost fericită cu ea.
Simt că trebuie să fac ceva, așa că o fac.
E un risc. Dar îți urmezi inima.
Asta e bine.
Ești guru, filosof sau ceva de genul ăsta?
Nu. Nu sunt filosof.
Sunt doar un hipiot bătrân care a luat mult LSD.
Te pune pe gânduri.
La vârsta mea ai multe la care să te gândești.
Trăiesc după câteva reguli.
Să fii bun cu cei care-ți sunt cei mai apropiați.
Să porți o pălărie și ghete bune.
O pălărie bună te ajută să ascunzi de Dumnezeu ceea ce faci,
iar ghetele bune te ajută să fugi mai repede decât diavolul.
Merg și papucii?
- La naiba, da! - Bun.
Wilhelmina Jacqueline?
Degetele în spatele liniei galbene! Mâinile sus!
- Bine, știi regulile? - Nu.
Vi se permit două momente scurte de contact.
Vă puteți îmbrățișa sau pupa scurt pe obraz sau ambele.
Puteți face asta doar la începutul și sfârșitul vizitei.
Două momente, ai înțeles?
Poți să repeți?
Glumeam.
De ce e toată lumea atât de serioasă?
Nu voiam să aduc vorba despre asta. Face parte din trecut.
Poți s-o lași acolo. Renunță la povară!
Am venit la terapie de cuplu pentru tine, iubito.
- Te iubesc. - Te iubesc.
Mâinile!
Ne putem atinge doar de două ori?
Sincer, mă simt puțin rănit.
Dar nu voi lăsa rana să mă controleze. Eu nu sunt rana.
Nu, nu ești rana.
De unde știu că nu mă înșeli aici?
Deci?
Ce mai faci?
Îți bați joc de mine.
Ei bine, toată lumea e bine acasă.
Mama și tata te salută.
Glumesc. Nu au spus asta.
Tata a încercat să mă convingă să nu vin aici.
Habar n-are că am venit aici.
Eu și Bear vom absolvi în acest an.
Daniel ar fi fost alături de noi.
Dar știai asta.
Cheese s-a mutat cu o bătrână.
Pot primi niște hârtie?
- Doar hârtie? - Da.
Iei notițe sau ce?
Aici nu se poate fuma.
FUMATUL INTERZIS
Doar mimez.
Ajută la stres.
Care-i treaba cu Cheese și iubita lui bătrână?
Cum adică „iubita lui bătrână”? N-am spus asta.
Păi,
ea credea că era bunica lui, dar s-a dovedit că nu era.
Și acum a devenit bunica lui.
Am auzit lucruri mai ciudate.
Bunica Elorei, Mabel, a murit.
- ... miroase ca penisul cuiva! - M-ai pus la curent.
Dacă adevărul meu miroase a penis, al tău miroase a târvă.
Ce dracu' înseamnă asta?
Târfă plus curvă.
Vrei să-l folosesc într-o propoziție? „Mama ta e o târvă.”
Toată lumea, mâinile pe masă! Palmele în sus.
Vom rezolva această problemă. Să mergem!
Încearcă să nu mai faci alți copii secreți!
- Încă suntem căsătoriți! Sunt și ai tăi! - Nu are niciun sens!
- Au nevoie de mama lor! - Tâmpitule!
Cu toții sunteți o adunătură de târve.
- E cea mai tare! - Du-te dracu'!
Vă puteți relua vizitele.
De ce ești aici?
Asta este o scrisoare pe care Daniel și-a scris-o sieși în primul an.
O temă de tip capsula timpului.
Toate visurile și mizeriile lui.
Cred că ar trebui s-o ai tu.
Nu o vreau.
Ce zici dacă ți-o citesc?
Încă n-am citit-o.
Ne-ar putea ajuta.
- Ar fi ca o vindecare. - Am spus: „Nu”.
De asta nu v-am trecut pe niciunul pe lista de vizitatori.
Mă uit la tine și îl văd pe el, înțelegi?
Da, înțeleg.
Dar nu ești singura care este afectată de asta.
Nimeni nu mai e la fel.
Mi-e dor de prietenii mei
și mi-e dor și de tine.
Versiunea ta pe care mi-o amintesc de când eram mică.
Mai ții minte că obișnuiam mereu să vin la tine când sufeream?
Ceea ce era rar.
Mereu făceai lucrurile să fie mai bine.
La fel era și Daniel.
Obișnuiam să cred că ești atât de puternică! Ca o magiciană.
Acum...
preferi să fii jalnică, frate.
Voi, ăștia înțelepți, nu vreți să-mi vorbiți.
Mereu evitați tot.
Nu mă mir că mama și tata n-au vrut să vin aici.
Să mă ia dracu'! Bine.
Când ceri ajutorul cuiva, trebuie să aduci un cadou.
Tutun, iarba dulce, cedru, merge orice.
Mâncarea e cea mai bună.
Oamenii sunt mult mai deschiși când au mâncare.
Nu mă lasă să aduc mâncare aici. La naiba!
- Cred că vor să strecor chestii aici. - Câți bani ai?
Am zece dolari în șosetă.
Păi...
sunt foarte dependentă de Flaming Flamers.
Și eu.
Atunci, să mergem!
O să continui să te uiți încontinuu peste umărul meu?
Zâmbești ca o dubioasă și te prefaci că ești fericită.
Biblia e de rahat.
Și pe Drumul lacrimilor am zâmbit mai mult decât tine.
Haide! Spune-mi care e problema!
Mi-ai adus ofrandele. Să începem!
Păi, Bear și Elora nu mai vorbesc.
Ieșim,
dar e ca și cum doar încearcă să fie politicoși.
Cheese e mereu cu noua lui bunică, nonstop, ceea ce e bine.
Nu știu, frate.
E ca și cum... Mi se pare că ne-am despărțit.
Ca și cum
ar trebui să fim echipa de vis.
Băieții răi din rezervație.
Prietenii se îndepărtează.
Nu e asta.
E ca și cum toată lumea se plimbă prin soare,
iar noi suntem în întuneric.
Mai ales Bear și Elora.
Haide!
Pune-ți mâinile pe masă, cum ai făcut mai devreme!
Închide-ți ochii!
Vom spune o mică rugăciune.
Ajută-mă!
- Poftim? - Nu tu. Ține ochii închiși!
Ține-i închiși, orice s-ar întâmpla!
Ne concentrăm pe întuneric.
Respiră încet și profund!
Bun.
Pur și simplu ascultă-ți respirația!
Mai ții minte poveștile pe care ți le spuneam când erai mică?
Despre cei din care ne tragem.
Generații de oameni spirituali.
Îngrijitori.
Aceștia sunt cei
care ne-a ținut împreună când am sosit din patria noastră.
Vindecătorii care ne-au purtat și ne-au îngropat în timp ce mărșăluiam.
Bărbații și femeile ale căror cântece ne-au condus prin întuneric.
Ei te păzesc, fata mea.
Nu ai nevoie de mine. Îi ai pe ei.
Aceasta este puterea pe care o purtăm.
Când te rogi cu adevărat, sunt în jurul tău.
Tot timpul.
Rahat!
Dar e nevoie de concentrare.
Intenție.
Deschide ochii!
Mama mă-sii!
Rahat!
La naiba!
Am consumat multă energie încercând să-l repar pe Danny.
În schimb, i-am preluat durerea.
Și am împărtășit-o.
Nu poți opri pe cineva din a-și face rău doar iubindu-l.
Am fost atât de concentrată pe Danny,
atât de concentrată pe mine, încât nu am văzut.
Nu poți ajuta oamenii care nu vor să fie ajutați.
Am învățat asta pe pielea mea.
Când vei crea spațiul pentru prietenii tăi,
s-o faci cu intenție!
Calea ori ți se va așterne, ori nu.
Știu că vor să fie ajutați.
Nu știu cum să îi aduc împreună.
Doamne, fato!
Nu ai fost atentă?
Răspunsul e chiar în fața ta.
Hei,
vino aici!
Bine, e suficient.
Sunt gata.
Să iei scrisoarea aia cu tine!
A ajuns la tine, nu la mine.
Mă bucur că te-am văzut, nepoato.
Nepoată, verișoară.
I-ai invitat și pe Bear și Elora?
Da. La naiba! Nu pot să risipesc cepele astea sălbatice.
De unde le ai?
Mama și tata le-au cules la începutul anului.
Le-au înghețat, frate.
Miros ca un vestiar.
Un vestiar bun. Un vestiar pe care l-aș mânca.
- Nu, adică... - Trebuie gătite.
Am ajuns prea devreme?
Nu. Chiar la timp.
Ce-i asta?
Salată de cartofi.
Ce faci, Bear?
Ce ai gătit?
Chipsuri de cartofi.
O adunătură de cartofi de toate felurile.
Stai jos, frate! Aproape am terminat.
Bună, Bear!
Salut, Elora!
De ce suntem aici?
Ei bine, a fost distractiv.
M-am dus s-o văd pe Hokti.
La închisoare?
Da.
Ce mai face?
E bine. Pare sănătoasă.
Fumează țigări de hârtie.
M-am dus să vorbesc cu ea, pentru că aveam nevoie de sfaturi
în legătură cu noi toți.
Ce-i cu noi?
Știi despre ce vorbesc, frate. E ciudat.
Abia dacă mai vorbim sau ne mai vedem.
Frate, totul e în regulă.
Da.
Totul este în regulă.
Da.
Ce convingător!
Stați! O să încerc ceva.
Dați-mi mâinile cu fața-n sus!
Hokti m-a învățat asta.
La dracu' faci?
Ai zis: „Fața-n sus”.
Palmele în sus.
Prin puterea învestită în mine
de către fantomele generațiilor trecute
din spatele meu.
Ca Rey, în Războiul Stelelor.
- Cheese! - Scuze.
Simțiți ceva?
Ar trebui?
Mă doare stomacul.
Se tot așază o muscă pe mine.
Simt o briză ușoară.
La dracu'!
Uite, apreciez ceea ce faci, dar cu toții suntem bine.
Da, frate.
Nu trebuie să-ți faci griji din cauza noastră. Suntem bine.
Daniel a scris asta.
Ce e aia?
În primul an.
Am avut o temă de tip capsula timpului.
Profesoara mi-a dat-o pe a lui Daniel.
Și astea sunt toate visurile și aspirațiile lui.
Încă n-am citit-o, dar voiam s-o citesc cu voi, prieteni.
Cred că ar trebui s-o facem.
Pe bune?
Pentru Daniel. Pentru că el nu poate.
Și, dacă încă mai vreți să fiți dubioși,
atunci, Băieții răi din rezervație se pot despărți.
Nu voi mai insista.
Sunteți de acord?
Da, pentru Daniel.
Trebuie să-i spun bunicii, totuși.
VIZITATOR APROBAT - HOKTI JACKSON Wilhelmina
De ce zâmbești?
Te-ai descurcat bine, fata mea.
Hokti, ai actualizat lista?
Da. Poftim!
Bine.
Dedicat lui Robert Marshall Kalinich
Subtitrarea: Diana Lupu