Podle toho, co udělali Klinerovi s krkem, je jasné, že jsou z Venezuely.
- Jak to víte? - To je venezuelský motýlí řez.
Udusíte se a zároveň vykrvácíte. V podstatě
se utopíte ve vlastní krvi.
Kliner musel mít někoho ve Venezuele. Někoho, s kým pracoval.
Nebo pro koho.
Někoho, kdo nemá radost z toho, jak se to zamotalo.
A kdo má dostatečný vliv, aby odstranil toho, koho jsme měli za šéfa.
Jeden moudrý obr mi jednou řekl:
„Neutratíš toulavého psa, pokud nevíš,
„že máš v rezervě stejně zlého hafana.”
Myslíte, že poslali z Venezuely posilu?
Je to možné.
Kdy jste byl naposled na sledovačce?
V Klinerově komplexu.
Změna vůdce může vyústit v chyby.
Až se to stane, chci u toho být.
Budeme potřebovat auto. Všichni ve městě znají to moje
a vaše Bentley není zrovna nenápadné.
Zařídím to.
Píšou ze stanice.
Tak už se to oficiálně podělalo.
Podělalo? Jen buďte sprostý, Finlayi.
Všichni dobrovolníci budou u telefonů.
Stevensone, najdi bezpečnostní záznam
z dopravních kamer na Klinerově pozemku.
A zkus najít něco na Googlu ohledně satelitních záběrů.
No, myslím si, že takhle Google nefunguje, pane.
Lidé v Margrave přicházejí o rozum. Prostě to udělej!
- Ano, pane. - Bakere,
připravíme prohlášení:
„Jsme stále ve stádiu shromažďování informací...
„A tak dále, a tak dále.”
Všechno, na čem pracujeme, bude u ledu, včetně Morrisona.
- Kde ho našli? - V jeho kanceláři.
- Dnes ráno ho objevila sekretářka. - Aha.
Předpokládám, že z okresního forenzního už tam jsou.
- Našli něco? - Zatím nic.
Vydám se tam.
Pořád si myslíš, že je můj táta vinnej, ty hajzle?
- Klídek, klídek! - Dej ty pracky pryč!
Vzhledem k okolnostem ti dám ještě šanci.
Ale jestli se ještě jednou rozpřáhneš,
tak si to vmžiku odskáčeš.
- Ty šmejde... - Ne, ne! Uklidni se!
Šel jsi po mém otci kvůli vraždě.
Snažil ses pošpinit jméno a pověst člověka,
který tomuhle městu tolik pomohl!
Vím, že jsi rozčilený. Upřímnou soustrast, KJ.
Ale v tomhle městě dělám jen svoji práci.
Naser si, přivandrovalče.
Běž do mé kanceláře!
Možná byste měl jít na vzduch.
A zatím na místo činu nechoďte,
dokud se to nezklidní.
Říkáte svému hlavnímu detektivovi, aby počkal, až vychladne místo činu?
Říkám mu, aby se uvolnil.
Obvinil jste pohádkového kmotříčka tohohle města z vražd,
jen aby se ukázalo, že je obětí jako všichni ostatní.
Nikdo vám tu právě teď moc nefandí.
Dělám vám laskavost.
Takže jděte na střídačku. Brzy vás zavolám zpátky do hry.
- Pěkný fáro. - Dostanu se s ním, kam potřebuju.
Popravdě s britskými auty moc zkušeností nemám.
Jen potřebuju zatmavit okna.
Nejmíň tři dny.
- Tak si asi budu muset auto půjčit. - Ale my nepůjčujeme.
Určitě?
Mohl byste si zatím vzít to moje.
Není to Bentley, ale dostane vás, kam potřebujete.
Je super.
Obvykle kupuju datlová rajčata.
A tahle ještě nejsou zralá.
Možná příští týden z nich bude slušný sendvič.
Jak to děláte, pane Mosley?
- Co jako? - Že zůstáváte v Margrave.
Nenapadlo vás, že jinde by to mohlo být jednodušší?
Nenapadlo? Já to vím.
Tak proč tu zůstáváte?
Moje rodina tu je déle než ta Klinerova
i Tealeova a stejně tak dlouho jako příbuzní slečny Roscoe.
Proč bych se měl nechat od někoho vyhánět ze svého města?
Mě a moji sestru odsud dostanou jen v rakvi.
I tak ale budeme na hřbitově v Margrave.
Otázka nezní, proč jsem pořád tady,
ale proč jste sem vůbec přišel vy?
Margrave je daleko od Harvard Square.
Reacher se mě ptal na to samé.
Co jste mu řekl?
To, co řeknu i vám.
Do toho vám nic není.
Příště mi přineste ta datlová.
Jistě.
- Skončilo to? - Ne.
Ale přivedl jsem posilu.
- Roscoe. Malý kousek Margrave. - Zdravím.
Jak se držíte?
Z posledních sil.
Doufám, že umíte hrát Osadníky z Katanu.
- Neděláme tu nic jiného. - To je dobře.
- Zaměstnáváte je. - Prozatím. Jsou vyděšené.
I já se bojím.
Omlouvám se. Ani jsem vám nenabídla vodu.
Děkuji.
Je úplně na dně.
V tomhle domě pobýval muž svědčící proti mafii.
Dveře jsou pancéřové, dobrý poplašný systém.
Ale dejte na svůj instinkt.
Kdybyste vycítila nebezpečí, seberte se všechny a utečte.
Dovolte, děvčata.
Tak já mizím. Za pár dní se ozvu.
Ne, díky, musím jít.
Pamatujete si pravidla?
Oba zámky, žádná světla, když spíme, a nepoužívat krb.
Tohle zvládnete.
Děkuji vám.
Děkuji vám za všechno, co jste udělal.
Nechávám vás v dobrých rukou.
Sušené hovězí? Ve vakuovém balení?
Bílkoviny, železo, zinek.
Inzulín vám nevyletí nahoru.
Sušené hovězí miluju.
Neagleyová mě seznámila se samými dobrotami.
Takže Neagleyová. Je to vaše kamarádka?
- Sloužili jsme spolu u sto desáté. - Takže je to kamarádka.
- Asi se tomu tak dá říct. - Tak jsem to řekl.
- Proč jí tak nemůžete říkat vy? - Říkám jí Neagleyová.
Jak je to s tou sto desátou?
To by bylo na dlouho.
Spěcháte někam?
Armáda mi dovolila sestavit vlastní speciální vyšetřovací jednotku.
Pentagon si myslel, že selže, a proto mi svěřili velení.
- Bylo nás devět. - Kde jsou ti ostatní?
Nemám tušení.
- Nebyli jste si blízcí? - Velmi blízcí.
Hodně jsme toho spolu prožili.
- Ale tehdy jsem byl v armádě. - A teď?
Už v armádě nejsem.
Léta jste s bratrem skoro nemluvil.
Už se nestýkáte s kamarády z armády.
Jak můžete tak snadno opouštět lidi?
- To není dobré. - Vy máte co povídat.
Přeneste se přes to.
Pořád se upínáte k tomu prstenu.
Moje žena je mrtvá.
Zemřela a já nemůžu přestat ten prsten nosit.
Tohle jste mi neřekl.
Řekl jsem vám jen, že se jmenuje Sharon.
Neřekl jsem, že máte pravdu v tom, že jsme rozvedení.
- Proč jste mě neopravil? - Nikoho neopravuju.
Nepotřebuju ničí soucit.
Všichni prostě předpokládají, že někdo jako já,
škarohlíd, zajetý ve svých kolejích...
- Osina v prdeli. - Osina v zadku.
Myslí si, že se na mě vykašlala.
Proto jste odjel z Bostonu?
Snažte se žít ve městě, kde vám každé místo připomíná
vaši životní lásku.
Každá restaurace, každá stanice metra je jako rána do žaludku.
- Připomínka toho, jak jsem ji zklamal. - To si namlouváte?
Slíbil jsem jí, že pohnu nebem a zemí, jen aby se uzdravila.
Teď platím každý měsíc účet za mobil,
abych ji slyšel v hlasové schránce.
Takže bydlíte nad prodejnou tabáku, když se snažíte přestat kouřit,
nosíte v Georgii v létě tvídový oblek
a vezmete práci ve Vidlákově.
To vše je pokání za to, že jste nedokázal zachránit svou ženu?
Tak nějak.
No, to je blbost.
A pokud si to opravdu myslíte, jste blbej.
Vyliž si.
Líbí se mi, když klejete. Měl byste to dělat častěji.
Vyliž si dvakrát.
Něco se děje.
Kliner byl zavražděn před míň než 24 hodinami.
A teď jeho synovec převáží zásilky?
Padělané rezervy ubývají kvůli blokádě pobřežní stráže.
Napětí roste.
Kupující chtějí své padělané peníze.
Ten kamion by jich mohl být plný.
Pojďme to zjistit.
Panečku, už bude půlnoc.
Běžte si vyčistit zuby a možná si pak zahrajeme jinou hru.
Další hru? Nejsou unavené?
Jen se je snažím udržet vzhůru.
Když spí, mají noční můry. Chybí jim táta.
Taky jsem mívala noční můry.
I já jsem jako malá přišla o tátu.
- I o mámu. O oba. - Proboha, co se stalo?
Byla to autonehoda.
Byla jsem vzadu. Je zázrak, že jsem přežila.
To je příšerné.
Když jsem pak byla v nemocnici, babička mi četla Harryho Pottera.
Protože Harrymu řeknou to samé.
Ale ve skutečnosti
to jsou čarodějové, kteří zemřeli při jeho záchraně,
když se snažili, aby se na světě žilo líp.
Tak jsem si nalhávala, že moji rodiče jsou čarodějové,
kteří zemřeli ze stejného důvodu.
A vy jste chtěla být jako oni.
Proto jste se dala k policii?
Tak jsem to zamýšlela.
Víte, holky to překonají.
Děti jsou odolné a mají štěstí, že vás mají.
Děkuju.
Co se děje? Co vidíte?
A sakra.
Obujte holky a počkejte u dveří do sklepa.
Jak vykřiknu, tak poběžíte k lesu. A nezastavujte se.
A jsme v Tennessee.
Ten chlap si udělal jen krátkou přestávku na záchod.
Zpomalte, už jste moc blízko.
To je dobrý.
Musíte se držet dál než při normálním sledování.
Ta vzdálenost je přesná.
Jste jako žirafa v dodávce. Vzdalte se.
Víte, kolikrát jsem někoho sledoval?
Řekl bych, že mockrát ne.
Jen si tam seďte v tom kvádru.
No tak, další bluesovou písničku už nesnesu.
Tohle je T-Bone Walker.
Zakladatel jednoho z nejunikátnějších afroamerických forem umění.
Myslel jsem, že T-Bone je běloch.
T-Bone Burnett byl běloch. Walker byl černoch.
No tak, Finlayi.
Ne, musí tam být něco jiného.
Podívám se, co tu mají.
Ne, ne.
Tady to máme.
Nejlepší začátek jakékoli rockové písně vůbec.
Co to děláte?
Musím říct, I když jsou běloši podceňovaní, tak rozjet to umí.
- Přejel do jiného pruhu, ke sjezdu. - Dobře.
Do prdele!
Utíkejte!
Holky, pojďte sem. Sem.
Vlezte si pod keře. Schovejte se.
- Já je odlákám. - Ne.
Ano! Udělejte to!
Kousek na východ odsud je protipožární průsek.
Sejdeme se u prvního milníku, na který narazíte. Skryjte se.
Nehýbejte se.
Moje oči!
Dlouhá cesta, vzrušující den. Do dvou minut usne.
A co tamten chlap?
Jsem snad ostříž?
Je ospalý.
Jeho monitor mu stejně brání ve výhledu na parkoviště.
Jdeme na to.
Hlídejte, já jdu vypáčit zámek.
Otvírání těch dveří by dělalo rámus.
- Mám lepší nápad. - Co chcete dělat?
Tyhle kamiony jsou nahoře z tenkého vinylu kvůli snížení hmotnosti.
Tišeji!
Reachere!
Co je?
Zavolám úřadům v Tennessee a nechám ho během hodiny zabavit.
Nemá to smysl. Ten kamion je prázdný.
Jestli tušíte, co se děje, neváhejte mi to sdělit.
Špatně jsme to pochopili. Neposílal peníze ven.
Tak proč řídil tolik hodin? Aby nic nevezl?
To nevím. Ale Joe to věděl.
Joe nám teď nepomůže, Reachere.
Takže si promluvíme s lidmi, kteří pomáhali Joeovi.
- S těmi profesory. - Jsou nedostupní.
Už ne. Měli přistát před pár hodinami.
Jak to víte? Ani jste se nepodíval na hodinky.
Bude svítat,
- takže asi necháme vzkaz... - Haló?
Zdravím. Omlouvám se.
- Hledám Williama Bryanta. - Kdo volá?
Bývalý student, který ho chce znovu kontaktovat.
Je mi to tak líto. Upřímně ani nevím, jak to říct.
Profesora Bryanta dnes ráno zabili.
- Co se stalo? - Přepadli ho.
Přiletěl pozdě večer, vzal psa na procházku a...
Jsem jeho asistentka.
Pracovala jsem tady přes noc na článku.
A teď tu po té zprávě sedím jako otupělá.
- Je mi to líto. Upřímnou soustrast. - Děkuju. Musím jít.
Dostali ho rychle.
Doufejme, že se nedostali k oběma.
Je 5:00 ráno, tak snad je to důležité.
- Profesorka Castillová? - Ano.
Tady Jack Reacher. Pracovala jste s mým bratrem Joem.
Letím do New Yorku. Udělejte, co vám řeknu,
jestli chcete být ještě naživu, až tam dorazím.
Charlie?
Nebezpečí nehrozí.
Už po nás nepůjdou.
Děkuju vám.
Holky? Pojďte, to je v pořádku.
To je v pořádku. Zvrtla si kotník.
Špatná zpráva je, že musíme jít dál.
Řeknu Picardovi, aby se s námi sešel v bistru.
Je to pár kilometrů po silnici, ale na veřejnosti to bude bezpečnější.
Půjdeme podél kraje lesa, aby nás nebylo vidět.
Ten kotník asi pěkně bolí, viď? Něco ti řeknu.
Všichni na palubu expresu Conklin.
- Dobrý? - Můžeme? Raz, dva, tři.
Naskoč si, prima.
Fajn.
Kdo je houževnatější než dámy Hubbleovy?
- Nikdo. - To je sakra pravda.
Jdeme.
Dobře. Pojď.
Pozor na hlavu.
No, to by asi přes Správu bezpečnosti dopravy neprošlo.
Jestli budete mluvit s Picardem, zeptejte se, jak na tom všichni jsou.
Roscoe je nezmar.
Určitě je v pořádku.
Tak a nech si to tam.
Fajn.
Hned usnuly.
Víc než námahou je to strachem. Adrenalin člověka odrovná.
Nevím, jak jsme se sem dostaly.
- Nejsme špatní lidé. - Já to vím.
Charlie, musím vám něco říct.
Obelhali vás.
Paul opustil práci v Axis Financial před víc než rokem.
Nepracoval v bance. Všechno, co vám řekl, byla lež.
Ať se děje cokoli...
Byl do toho zapletený.
Věděla jsem
dobře, kde můj manžel pracuje nebo nepracuje
každý den jeho života.
- Říkala jste, že nic nevíte. - Chránila jsem svou rodinu.
Ale od chvíle, kdy po nás stříleli v tom lese,
řekla bych, že už je asi pozdě.
Chcete slyšet, jak nám zničili život, slečno Conklinová?
Vzhledem k tomu, že na mě taky stříleli, myslím, že mi to dlužíte.
Pan Kliner se chtěl setkat s Paulem.
Paul byl nadšený. Kliner je důležitý člověk.
Sedněte si.
Paule, zabývám se téměř výhradně výrobou.
Proto jednám s dodavateli a prodejci,
kteří mi nabízejí příznivé podmínky pro platby v hotovosti.
Z mé strany je všechno legální a korektní.
Jestli ti lidé přiznají své příjmy,
to je mezi nimi a berňákem.
Dobře. Ale pořád nechápu, jak já můžu pomoct vaší společnosti.
Potřebuji odborníka na přesuny tvrdé měny,
abych mohl zajistit tyto příznivé podmínky.
A po městě se říká,
že jste dělal pohovory na pozice v jiných institucích.
Rád bych k nim přihodil Kliner Industries.
To je neuvěřitelně lichotivé.
Ale dosud jsem pracoval jen v tradičních financích,
v bankách.
Ano. Chápu, že váháte.
Je to něco nového, neprozkoumaného.
Ale díky tomu je život vzrušující, ne?
Ano.
Takže vám navrhuji tohle.
Mám důležité klienty ve Venezuele.
Nezajel byste tam příští týden se mnou?
Podívat se, jak to tam funguje,
jakou mají firemní kulturu a podobně.
Jestli by vám tento typ práce vyhovoval.
Za váš čas vám velkoryse zaplatím.
Dvoutýdenní plat za jeden den práce.
Paul do té Venezuely neměl jezdit.
Tak jaký byl oběd?
- Zeleninové banány miluju. - Já taky.
Musím se s nimi krotit.
- A práce? - V pohodě.
Potřeby vašeho klienta jsou sice značné,
ale myslím, že jsem v tom pokročil.
- Smím? - Samozřejmě.
Podařilo se vám přesunout tolik měny jen za pár hodin?
Víte jistě, že to bylo legální?
Na sto procent.
- Jen jsem v téhle práci opravdu dobrý. - To je sakra jisté.
Můžete mi poslat ta potvrzení o převodu?
Samozřejmě.
Hotovo.
Podívejte, Paule. Chci vás ve své společnosti.
Potřebuji vás tam.
A nechci ztrácet čas, ani nechci vyjednávat.
Dám vám čtyřikrát vyšší plat
plus padesátiprocentní bonus na konci roku.
Ale než na tomhle zaschne inkoust, můj klient se s vámi chce setkat.
Na jeho koňskou farmu je to asi kilometr chůze.
Je to krásná země a aspoň si protáhneme nohy.
Tak pojďme.
- Máte rád koně, Paule? - Ano.
- To jsou všechno dostihoví koně? - Většinou vysloužilí.
Jsou tu jen proto, aby žrali, spali a plodili nové šampiony.
- To není špatný život. - Jim se to zalíbilo.
Ale ne hned.
Jsou to zvířata, která jsou zvyklá běhat, co to dá.
Závodění a výcvik, a výcvik a závodění.
A pak je jednou zamknou do stáje a oni se bouří.
Koušou, hryzají do vrat,
vrážejí do zdí a snaží se je prorazit.
A pak jednoho dne prostě přestanou.
Prostě přestanou.
Chcete vědět proč?
Ano.
Smíří se s tím, že jsou v pasti.
Vědí, že svému osudu neuniknou.
A uvědomí si, že jejich nový život není tak špatný.
Víte, proč vám to říkám?
Ne.
Ten dnešní převod peněz,
i když jste se asi pokusil dělat všechno legálně,
legální vůbec nebyl.
Protože každý cent je vázán na mezinárodní systém padělání peněz,
jehož jste nyní součástí.
Mohl jsem vám nabídnout takový plat jen proto, že si doslova
tisknu vlastní peníze.
Děláte si legraci.
Je to nějaký vtip?
Tohle je nesmírně vážná situace, Paule.
Pomohl jste mi nezákonně vyprat miliony dolarů
a pak jste mi poslal důkaz.
Mám váš e-mail, vaši IP adresu a výsledek vaší práce.
Už v tom jedete.
Vím, co si myslíte.
Chtěl byste utéct jako ti koně tady.
Běžet to říct policajtům, zavolat své ženě o peníze,
sehnat si soukromé letadlo a vrátit se do USA,
kde vám nic nehrozí.
Ale něco vám povím. Všude něco hrozí.
Jak to někomu řeknete, za to, co jste dnes udělal, vám hrozí aspoň 30 let.
Nemůžu...
- Nemůžu to udělat. - Co nemůžete udělat?
Zbohatnout tak, jak jste o tom ani nesnil, jen tím, že budete bušit do notebooku?
Tady je dohoda.
Udělám vám laskavost.
Budu vás chránit před sebou samým.
Chvíli vás tu nechám,
abyste neutekl a neudělal nějakou hloupost.
A až vás všechen ten strach přejde,
myslím, že si uvědomíte,
že nejenže to dokážete, ale že to budete chtít dělat.
A mezitím, Paule,
nehryzejte do vrat.
Ne, ne!
- Co se děje? - Pojď sem!
Prosím, prosím, pomozte mi.
Neposlouchal pana Klinera.
To se stane i tobě a tvý rodině,
když neuděláš, co se ti říká.
Ne, ne!
Ne, ne.
Ne!
Když vidíte muže,
kterého před vámi ukřižovali a vykastrovali,
uděláte, co se vám řekne.
Paul udělal, co se mu řeklo, a stejně ho zabili.
Nedovolím, aby teď přišly na řadu ony.
Nedopustím, aby k tomu došlo.
Pojďme.
Tak pojďte, holky.
- Co se sakra stalo? - Našli nás.
- Jak? - Nemám tušení. Vyřešila jsem to.
Už nemůžeme dál riskovat.
Zůstanu s vámi, dokud nepřijdeme na to, co dělat dál.
JOBLINGOVA GARÁŽ GRAYOVA SLOŽKA NA KLINERA
OPERACE E UNUM PLURIBUS
Bahari, potřebuju, abys jel na letiště ze Soho Grand...
Dobře, jen mě nech vysadit zákazníka.
Měla bys vidět tu bestii. Zabírá celé zadní sedadlo.
Nemůžete jet na letiště.
Musíte počkat pár minut a pak musíte vzít bestii do města.
Ano, pane.
- Vepředu nalevo. - Dobře.
- Přejete si? - Potřebuji oblek.
Nevím, jestli mám dost látky.
Nemám čas na vtipy, potřebuju něco hned.
Jeden fotbalista Giants si nevyzvedl zakázku.
Chcete i kapesníček?
Dobře.
Jo, máme problém.
Přejete si, pane?
Jdu za svou klientkou, Stephanií Castillovou.
Myslím, že je pod vaší ochranou.
Co přesně se jí děje?
Trvala na tom, abychom ji sem vzali. Prý jí něco hrozí,
ale teď nám nic nechce říct.
Slibuji vám, seržante Diazi, že vám vše řeknu, až si promluvíme.
Máte mé slovo.
Dobře. Následujte mě.
Tudy.
V domě Reacherů opravdu bylo něco ve vodě.
- Upřímnou soustrast se ztrátou kolegy. - Děkuji.
Upřímnou soustrast se ztrátou vašeho bratra.
Jak jste se s Joem poznali?
V posledních pár letech jsme spolupracovali.
Byl geniální a také věděl, co nevěděl,
takže se zdál ještě chytřejší.
Jeho práce vyžadovala čas od času mou odbornost.
Mezinárodní a domácí měnová politika.
Ale Joe kontaktoval mě a profesora Bryanta kvůli něčemu, co nepropagujeme.
Byli jsme jediní dva akademici v USA
specializující se na teoretické efekty HNP.
Hromadného nezjistitelného padělání v globálním ekonomickém měřítku.
- Je to v dnešní době velký problém? - Větší, než si myslíte.
Víte, že 80 % stávající americké měny je ve 100dolarových bankovkách?
Nevím, jak vy, ale 80 % peněz, které já denně vídám,
nejsou stodolarovky.
- Tak kde je všechna ta hotovost? - V zahraničí, ve stínových ekonomikách,
v drogách, zbraních, obchodu s lidmi.
Tam kreditní karty neuplatníte.
Ale všechny mají vybranou hodnotu.
Americkou stodolarovou bankovku.
Máme nejstabilnější měnu na světě.
Funguje jako rezerva vůči všem ostatním.
Nikdo nemá zájem o falešné ugandské šilinky.
Stodolarovka Spojených států je svatý grál padělatelů.
Pokud je padělek dost dobrý, říká se mu superbankovka.
Severokorejská vláda vyhradila celé jedno oddělení na její vytvoření.
Ale jestli je tak stabilní, musí být obtížné ji replikovat.
No, jsou tam ochranné prvky.
Proužky, hologramy, speciální barvy.
Ale pokud je někdo dost odhodlaný a talentovaný,
to všechno se dá replikovat.
Klíčový je použitý papír.
Joe znemožnil jeho dostupnost.
Zařídil to tak, že pouze jedna firma v USA
má zákonnou pravomoc vyrábět papír pro americkou tiskárnu bankovek.
A to místo je zabezpečeno víc než Fort Knox.
Nicméně Joe zjistil, že superbankovky se stejně nějak vyráběly.
Myslel si, že se to odehrává někde v Georgii.
- Vyrábí je v Georgii? - Jako Coca Colu a arašídy.
Co je?
Já a moji partneři jsme to pochopili naopak.
Ve Venezuele netisknou peníze a neposílají je do USA.
Tisknou je v USA a dopravují je do Venezuely.
Musím jít.
Netušila jsem, že je to Venezuela.
Zjistěte, kde berou ten papír, a tak to zastavíte.
Víte, že budete muset zůstat v policejní vazbě?
- Je to pro vaši bezpečnost. - Rozumím.
Jak dopadnete toho, kdo to dělá?
S obtížemi.
U které složky vojska jste sloužil?
Boty máte s žebříčkovým vázáním.
Kalhoty s vojenskou obrubou. Manžety u rukávů prodloužené do středu zápěstí.
V armádě. Jako nadporučík.
Major Jack Reacher, stodesítka, zvláštní vyšetřování, ve výslužbě.
- Těší mě, pane. - Potřebuji vaši pomoc.
Nejsem právník, jen se snažím jednat správně.
Dva federální agenti, několik poldů a několik civilistů je mrtvých.
Pracuji na tom případu soukromě.
Můj bratr Joe Reacher pracoval u tajné služby.
Můžete si mě vyhledat, zkontrolovat můj záznam.
Uvidíte, že neplýtvám časem ani si nic nevymýšlím.
Té ženě tam uvnitř hrozí nebezpečí.
Chci, abyste zajistil její ochranu, dokud vám nezavolám.
Musí to proběhnout neoficiálně, v tichosti.
Můžu se na vás spolehnout, Diazi?
Jistě, pane.
Překlad titulků: Ivana Ragusa
Kreativní dohled Lucie Musílková