BUN VENIT ÎN ORAȘUL MARGRAVE
FONDAT ÎN 1794 PRIN CURTOAZIA FUNDAȚIEI KLINER
- Nu mă pricep la matematică. - A fost un bacșiș de 40%.
Am greșit, bine?
Cum să mă realizez financiar când tu-mi irosești banii?
Mișcă-ți fundul în dubă.
Tu ce naiba vrei, dobitocule?
Cu tine vorbesc, prostule.
Ascultă, omule, am doar o zi proastă.
N-o să se mai întâmple.
Cafea, neagră, și plăcintă cu piersici.
Mai bună nu găsești în Georgia.
Poliția!
Poliția! Nu mișca!
Nu mișca!
O să te ridici încet și frumos de pe canapeaua aia.
Acum!
Încet!
Mâinile.
Mâinile la ceafă. Mâinile la ceafă!
Întrepătrunde-ți degetele!
Întoarce-te.
Cu fața la fereastră!
Desertul va trebui să aștepte.
Ești arestat pentru crimă.
Haide. Poți să mergi mai repede de atât.
Domnule.
Dacă veniți aici, vă pot înregistra.
Nu vă cer, vă spun.
Dar n-o să vă tăbăcesc fundul decât dacă sunt nevoită.
Mulțumesc.
Bine, o să completez formularul. Cum vă numiți?
Bigfoot nu vorbește.
Avea un pașaport la el, totuși.
Jack Reacher. Fără alt nume.
- Legat cu colier? - Cătușele nu-i veneau.
Nicio ștampilă după întâi ianuarie.
Aveai de gând să părăsești țara?
Asta e tot ce mai avea.
Cât are acolo, 200 de dolari?
212.
Asta pare o chestie străină.
Medalie din Al Doilea Război Mondial. Franceză.
Nimeni nu umblă doar cu atât.
Unde îți ții resturilor căcățișurilor?
Ai vreun prieten în oraș? O fată?
Ce naiba cauți în orașul meu?
Nu vrei să vorbești?
Poate te băgăm într-o celulă, să te răzgândești.
Și cum ai face asta, mai exact?
Îi explici drepturile constituționale date de Amendamentele 14 și 15,
apoi speri că renunță la ele din proprie inițiativă?
Da.
Nu e nevoie. Preiau eu de aici.
Duceți-l în sala de ședințe. Vin și eu imediat.
Nenorocit din Boston.
Dle Reacher,
sunt detectivul-șef Oscar Finlay.
O să vă pun câteva întrebări.
Mi s-a spus că vi s-au citit drepturile, deci știți că nu trebuie să răspundeți.
Cadavrul a fost găsit în apropiere de digul autostrăzii, lângă un pasaj,
parțial acoperit de cutii de carton aplatizate.
Împușcături în ceafă, de aproape, două gloanțe de calibrul 9 mm, 6 grame.
Nu s-au găsit cartușele.
Victima era de sex masculin, 30 de ani, un om masiv.
A fost bătut rău post-mortem.
Niciun act de identitate încă.
A fost greu să se ia amprente de pe vârfurile umflate ale degetelor.
Știi cine era acest om?
Cum a ajuns mort?
Vrei să împărtășești orice altceva în afară de compania ta fascinantă?
Bine, atunci. Ei bine...
N-am de gând să-mi pierd restul după-amiezei.
Poate că avocatul din oficiu o să te facă să te deschizi.
Nu am nevoie de avocat.
Vorbește!
Când vrea.
De ce nu ai nevoie de avocat?
Pentru că nu am omorât pe nimeni.
Cel puțin nu recent.
Și nu în orașul ăsta.
E cam imposibil.
Poftim?
Reacher ăsta.
Amprentele nu apar în sistem, dar încă poate apărea ceva.
Dar nu există Facebook, Snapchat, Instagram...
Nici permis de conducere, rată la bancă, cerere de asigurare...
Niciun profil online.
Singura dovadă că Jack Reacher există este că stă în sala alăturată.
Jack Reacher. Părinți decedați.
Un frate, Joe, mai mare cu doi ani. Militar în rezervă.
Ai comandat Unitatea Specială de Investigații 1-10 a Poliției Militare.
Ai ucis câțiva oameni pe parcursul îndeplinirii atribuțiilor.
Toate ucideri bine efectuate.
Dacă mă gândesc că stau lângă un om pe care nu-l deranjează să ucidă
și care are cunoștințele și instruirea să ucidă pe cineva și să mușamalizeze?
Ai avea dreptate.
Dar nu și crima asta.
Trei bărbați i-au făcut felul.
Luminează-mă.
Cineva care se pricepe la arme de foc.
Gloanțele erau de calibru mic, 9 mm, 6 grame, muniție subsonică.
S-a folosit un amortizor. S-a priceput și să ridice cartușele goale.
N-a fost un începător.
A fost cineva care știe cum să ucidă eficient și fără zgomot.
Bine, continuă.
Persoana căutată e un psihopat care ar bate pe cineva post-mortem.
Cineva absolut dezechilibrat.
Un profil total diferit față de trăgătorul profesionist obișnuit.
S-a întâmplat ceva?
Nu.
Ai spus că au fost trei.
Psihopatul pe care-l cauți nu e destul de rațional să ascundă cadavrul,
iar trăgătorul meticulos nu face o treabă de mântuială cu cartoane în șanț.
Al treilea tip vrea atât de tare să plece,
încât ia moloz și-l împrăștie pe cadavru.
Ai zis că victima era masivă, îi ieșeau picioarele și așa a fost văzut.
Oamenii înalți n-au niciodată destul loc pentru picioare.
Interesantă teorie.
Dar tot te potrivești cu descrierea persoanei văzute mergând pe șosea,
azi-dimineață, lângă locul găsirii.
Fiindcă eu eram.
Am coborât din autobuzul de Tampa și am mers pe jos.
Autobuzul nu oprește în Margrave.
- Nici n-am spus asta. - Ai zis că ai coborât aici.
- Șoferul mi-a făcut o favoare. - De ce?
Pentru Blind Blake.
- Ăsta cine e? - Un cântăreț de blues.
Se spune că a murit în Margrave demult.
M-am gândit să aflu câte ceva despre el.
Îmi place muzica.
N-ai casă, n-ai telefon.
Te urci într-un autobuz în Tampa cu 212 dolari,
o periuță de dinți și o medalie franceză
și călătorești peste 800 km să afli ceva despre un cântăreț de blues mort?
Asta rezumă ultimele tale 24 de ore?
Nu. M-am dus și la un restaurant, am comandat plăcintă de piersici
și n-am apucat s-o mănânc, fiindcă am fost arestat pentru crimă.
Medicul legist estimează moartea victimei în jurul orei 00:00, aseară.
Azi-dimineață.
E „aseară” până la 11:59 și 59 de secunde,
apoi devine „azi-dimineață”. Într-o anchetă, detaliile contează.
Azi-dimineață la ora 00:00
este ora decesului.
Dacă mi se confirmă că erai în autobuz la acea oră,
ești liber.
Până atunci, stai în celulă.
Investigăm un număr de telefon găsit în pantoful mortului.
Era pe o bucată de hârtie, alături de cuvântul „pluribus”.
Vrei să clarifici asta înainte să pleci? Știi ceva?
Înseamnă că o să stau aici ceva vreme.
Companiile de telefonie răspund lent la mandate.
Păcat. Legea spune că ne trebuie mandat.
Haide, te duci în celulă.
Reacher, de ce te urmăresc belelele?
Mon Dieu, Reacher.
Putea să ardă tot camionul de mutare.
Unde ți-a stat capul? Nu poți să împachetezi artificii.
Dar sunt din patru iulie. Sunt bune.
Astea sunt ultimele.
Bine, la următoarea mutare vreau jumătate din cutii.
Nu știu cum pot patru oameni să acumuleze atât.
- Da, doamnă. - Eu și tata despachetăm,
voi doi mergeți să cunoașteți copiii din bază.
Asta e casa noastră acum, sper că vreme îndelungată.
Mergeți să vă faceți prieteni!
Crezi că o să ne placă aici?
Orele de la școală o să fie la fel. Mobilierul dat de armată o să fie la fel.
O să fie ca-n Camerun, Belgia și Spania.
- Sunteți cei care v-ați mutat azi? - Da.
Pe aici se ajunge la plajă?
Da. Dar costă cinci dolari.
Ce face cinci dolari?
După câte se vede, geaca ta.
Da, sunt înalt pentru vârsta mea.
Așa cum tu ești urât pentru vârsta ta.
Hai să mergem acasă.
Bine.
Nu trebuie să faci asta. E lupta mea.
Niciodată nu e doar lupta ta.
Mama avea dreptate.
Chiar pare că te urmăresc belelele.
Mersi.
Stai aici de ceva vreme.
- Îți prinde bine un energizant. - Nu e vina mea.
Doar că belelele parcă mă urmăresc.
Mi-ar prinde bine să scap de legături.
Șeful Morrison spune că rămân puse.
Am presupus că-ți place neagră.
- Cum ți-ai dat seama? - Pari un tip fără mofturi.
Laptele și zahărul sunt mofturi.
- Deci știi că sunt nevinovat. - Cum ți-ai dat seama?
Mă îndoiesc că procedura include cafea pentru vinovat.
Dacă ești vinovat de ceva, nu poate fi ceva grav.
Rularea preliminară a amprentelor tale n-a dat rezultate.
Băieții răi pornesc alarma imediat.
Roscoe, facem o plimbare.
Am găsit ceva legat de numărul de telefon.
Îmi pare rău, e din ceramică.
Mulțumesc.
Scuze, Baker.
Paul, când te-am sunat, te-am informat
că numărul tău a fost găsit la locul unei infracțiuni.
M-ai chemat să stăm de vorbă, dar nu m-ai întrebat ce infracțiune.
Mi se pare ciudat.
Păi m-ai speriat de moarte.
Nu gândeam clar.
Am vrut să te chem aici ca să vorbim.
Despre ce?
Tu să-mi spui.
Crimă.
Știi ceva despre asta?
Un bărbat neidentificat împușcat mortal.
A fost găsit cu numărul tău scris pe o bucată de hârtie în pantof.
Eu am făcut-o.
Eu l-am ucis pe tip.
Eu am fost.
Pentru protecția dv. și a noastră, înregistrez informarea asupra drepturilor.
Îmi cunosc drepturile.
Înțeleg că nu trebuie să vorbesc și că primesc un avocat,
dar eu am făcut-o, bine?
L-am ucis pe tipul de lângă autostradă.
Eu am fost.
Deci pe bărbatul ăsta pe care l-ai omorât...
cum îl chema?
- Nu știu. - Ai omorât un om pe care nu-l cunoști?
Exact.
A fost legitimă apărare.
Ai spus că a avut loc lângă autostradă. Unde mai exact de-a lungul autostrăzii?
Ți-am zis că eu am făcut-o, da?
Nu am de gând să reiau toate detaliile.
Ești al doilea interogat enervant de azi.
Te aștepți să cred că tu, o persoană fără antecedente penale,
tocmai ce ai spulberat un om?
O împușcătură de pușcă cu țeavă dublă direct în față...
Și apoi ai ars cadavrul?
Da, asta am făcut.
Și asta e tot ce spun despre asta.
Viața ta e pe cale să devină foarte complicată, dle Hubble.
Intră.
Reacher, vino cu mine.
Nu.
Poftim?
Nu până nu-mi dai jos colierul ăsta.
Amândoi știm că n-am ucis pe nimeni și e incomod.
Adu cuterul.
E-n regulă. Mă descurc.
Voi reciclați?
Afară, fără cătușe...
Mă tratezi ca pe o persoană, nu ca pe un infractor.
Am făcut asta când am vrut ca un suspect să aibă încredere când n-ar trebui.
Nu am motive ascunse. Doar informații.
Celălalt tip, bancher, stă în Margrave, lucrează în Atlanta, fără antecedente.
Tocmai a mărturisit crima.
Ce drăguț! Mulțumesc pentru ospitalitate.
Nu așa de repede.
Dacă vrei să fugi, n-ai decât, dar nu cred că fugi așa repede sau că ești blindat.
Doar ce-am fost eliberat.
Un tip a mințit că a ucis alt tip. Asta nu te eliberează.
Bun oraș în care să ucizi! Chiar dacă mărturisești, nu pățești nimic.
L-ai văzut, e cetățean. Nu trage nici la măsea, darămite într-un om.
A recunoscut lucruri care nici măcar nu s-au întâmplat.
Vrea doar să cred că a făcut-o și să nu mai investighez.
Crezi că lucrez cu el?
Dacă s-a autodenunțat, mă tem că m-ar putea implica.
Poate cad la înțelegere și vorbesc.
Mă gândesc că cine a fost văzut la locul crimei, vinovat sau nu,
- ... ar putea avea informații de dat. - Eu nu,
dar Stevenson are. El și Hubble s-au uitat unul la celălalt.
- S-au uitat? - Au avut contact vizual două secunde.
Verii lui Stevenson și Hubble sunt căsătoriți.
Își face griji pentru familie.
- E mai mult de atât. - Ești așa încrezător în teoriile tale!
Sunt încrezător și că ai fost la Harvard, ai divorțat recent
și te-ai lăsat de fumat de șase luni.
De unde ai scos asta?
Amicul meu, Baker, te-a făcut „nenorocit din Boston”.
După câte se vede, ești bine educat,
dar ai acceptat o slujbă în pustietate, cu oameni care nu-s deloc ca tine.
Ești încăpățânat, ai resentimente, nu-ți pasă dacă colegii te plac.
Un tip ca tine nu merge la Universitatea Boston, ci la Harvard,
ca să le arate nemernicilor înfumurați de ce e în stare, nu?
Despre faptul că am fost la Harvard? Da.
Ai 40 de ani, ți-ai făcut doctoratul la Boston pentru pensie,
îți permiți un costum sudic, dar tot arăți ca Sherlock Holmes negru.
Înseamnă că nu se ocupă nicio femeie de cum te îmbraci.
Văduv sau divorțat.
Divorțat e mai probabil, dar încă porți verigheta.
Uzura de pe ea arată că te joci cu ea, te obsedează.
Cum am zis, ești încăpățânat.
Încă speri să te împaci cu femeia ta.
O cheamă Sharon.
Cât despre fumat, când ți-am explicat despre criminali,
ți-ai dat seama că ai prins pe cine nu trebuia.
Asta te-a stresat. Apa din pahar s-a mișcat puțin.
Nu suntem în zonă seismică, deci tu mișcai piciorul sub masă.
Asta, alături de izul de țigări din costum,
fiindcă dispare greu din stofă,
mi-a indicat că te-ai lăsat de nicotină.
Studiile arată că e nevoie de patru-șase luni să renunți complet la un obicei.
Dar perseverează, chestiile alea te omoară.
Înapoi înăuntru.
Urmează-mă.
Stevenson, în biroul meu.
Omul ăsta crede că știi ceva ce nu-mi spui despre Hubble.
E adevărat?
Răspunsul nu e scris pe pantofii tăi.
Dle, a fost o petrecere de familie aseară.
- Aniversarea bunicilor mei... - Nu-mi pasă.
Da.
- Erau acolo și Hubble și Charlie. - Cine e Charlie?
Charlene. Soția lui.
Am stat până târziu, am dansat cu soțiile până după ora două. Eu l-am dus acasă.
Nu știu de ce era numărul lui în pantof sau de ce a mărturisit.
Știu doar că la miezul nopții era departe de autostradă.
- Hubble se droghează? - Nu.
- Își înșală soția? - Nu.
- E familist. - Nu răspunde.
- Nu e el șeful tău. - Corect.
- Scuze. - Are probleme cu banii?
- Nu știu ce să fac. - Răspunde la întrebare!
- Nu, e bogat. - Bine, pleacă de aici.
Droguri, bani și infidelitate.
Dacă Stevenson are dreptate, am eliminat trei mari motive,
deci poți afla doar dacă îți spune el.
Poate că o săptămână la pușcărie o să-l motiveze.
Anunță-mă ce zice.
Ce naiba înseamnă asta?
Te-ai prins că m-am lăsat de fumat, dar nu înțelegi ce se întâmplă acum.
E o tâmpenie.
Ai o mărturisire.
- Am ajutat în anchetă. - Tu m-ai ajutat pe mine?
Pare că ești derutat cu privire la rolul tău în această situație.
Ești deținutul și suspectul meu, nu partenerul sau egalul meu.
După ocupație, înfățișare
sau stil de viață, sigur nu mai ești polițist.
Șeful Morrison te vrea arestat până când aflăm sigur
dacă toți cei 193 cm erau în autobuzul din Tampa.
Am 195 cm. Într-o anchetă, detaliile contează.
Uite un detaliu.
Avem cătușe foarte mari în seiful nostru.
Confiscați-i ceasul și inelul.
O să i le fure în primele cinci minute acolo înăuntru.
Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu tine.
Mersi...
pentru chestia cu ceasul.
Mai taci!
Mi-ai stricat excursia aici.
Doamne!
Eu sunt ofițerul Spivey.
E timpul să urmați linia galbenă, deținuți.
O să fiți găzduiți departe de zona principală
până vine mandatul pentru weekend.
Toate boarfele.
Ție n-o să-ți vină nicio salopetă, uriașule.
Dar un samoan a trecut pe aici anul trecut.
Traficant de metamfetamină. I-am făcut o uniformă special pentru el.
Poate te strânge la umeri.
Nu așa de repede.
Dați-vă jos chiloții. Aplecați-vă și depărtați picioarele.
Nu.
Politicile de percheziție corporală sunt neconstituționale
dacă nu există o suspiciune clară de activitate infracțională.
Crima pentru care sunt suspectat a fost comisă cu un pistol de 10 pe 15 cm.
Acea armă nu încape în mine sau în orice alt om fără a-l băga în spital.
Fiind singura marfă legată de infracțiune, cererea ta este ilegală.
Nu-i ca și cum vreau să fac asta. Regulamentul...
Singurul lucru care-mi incomodează fundul acum ești tu.
Dacă crezi că poți efectua inspecția fără să fii grav rănit,
n-ai decât.
În caz contrar, bifează căsuța de pe formular.
Intră odată!
Îmi pare foarte rău că te-am băgat în asta.
- Nu asta a fost intenția mea. - Știi că ți-am spus să taci în autobuz?
Aceeași regulă și pentru pușcărie.
Asta nu e bine.
Ce se întâmplă?
Nu suntem cu cei ce așteaptă mandatul, ci cu cei pe viață.
- Cum adică „pe viață”? - Oamenii condamnați pe viață.
În locul tău, m-ar îngrijora mai puțin sentințele
- ... și mai mult schimburile lor. - Schimburile?
Băieții dau țigări, deserturi, timp la TV în schimbul primei distracții cu tine.
Nu ești un om aici, ești o monedă.
Nu te mai stresa și conservă-ți puterea.
O să ai nevoie de ea.
Uite-o!
E drăguță.
Are pantofi drăguți.
Dă-mi pantofii, iubito.
Haide, m-ai auzit. Dă-mi pantofii, ca o târfă cuminte.
Am spus să mi-i dai!
Ce fată bună!
Îmi plac și ochelarii. Dă-mi ochelarii!
Acum mai vreau un singur lucru de la tine.
Uitați-l și pe uriașul ăsta nenorocit. Ce vrei?
Să-ți dau o alegere.
Ești în casa mea, grăsanule, și n-ai cerut voie.
Tu și prietenii tăi puteți pleca acum
sau o să-ți care fundul gras într-o găleată.
Număr până la trei.
- Târfă, știi cu cine vorbești? - Unu...
Doi...
Ne datorezi o pereche de ochelari.
Afară din celula mea!
Nu sunt ventriloc, dă-te din poala mea.
N-o să las pe nimeni să te atingă.
Mulțumesc.
Ești singurul care mă ține în viață aici.
Sunt într-un mare necaz.
- Nu mai spune! - Nu sunt infractor.
Sunt un amărât de manager de tranzacționare.
Nu mi-au dat de ales.
Ăștia m-au forțat să-i ajut cu planul lor financiar.
Știu că toți cei care sunt prinși zic c-au fost forțați, dar eu chiar am fost.
Oamenii pentru care lucrez au spus clar că dacă-i bag în belea...
Te omoară.
De-ar fi doar atât!
Șefii mi-au jurat că, dacă le încurc operațiunea, o să...
O să mă pironească de un perete
la propriu, în fața familiei mele.
O să-mi taie boașele și o să mă pună să le mănânc.
O să ne lase să sângerăm încet ca să murim știind că copiii rămân
cu psihopații ăia, fără să știm ce-o să facă cu ei.
Mă duc la baie.
Cred că vin cu tine.
Mă gândeam eu.
El.
Dacă ați ști ce urmează să pățiți, ați pleca acum.
Vă dau timp până număr la trei.
Unu...
Echipa de pază la baia numărul patru.
Treceți înăuntru. Mișcați!
Ce naiba căutați aici, jos?
Haideți, înainte să vadă directorul. Hai!
În raportul meu scrie că ați fost plasați sus.
Ce căutați cu toți ceilalți?
Acolo ne-a băgat tipul.
Dacă întreabă cineva, ați fost aici în tot timpul ăsta. S-a înțeles?
APELARE SHARON
Salut, sunt Sharon Finlay. Lăsați un mesaj și vă sun eu înapoi.
Salut.
Eu sunt.
Doar...
Am de-a face cu un caz greu,
singur în mijlocul Georgiei, și...
Mi-aș dori să mă suni înapoi.
Intră.
Șefu', am primit dosarul militar al lui Reacher de la Washington.
- Vrei să auzi toată biografia? - Da.
Absolvent West Point. Steaua de argint.
Medalia de serviciu superior în apărare.
Medalia de onoare. Medalia soldatului.
Medalia de premiere a armatei. Steaua de bronz.
O a doua Stea de Argint și o Inimă Purpurie
pentru rănile din atentatul cu bombă la o baracă de pușcași marini în Kandahar.
„Maiorul Reacher a intrat în infern, transportând câte doi soldați deodată.
Martorii declară șase drumuri, confirmând că au fost salvați 12.
Maiorul Reacher a inhalat mult fum, dar a revenit la datorie
după 32 de ore, deși
i s-au scos din abdomen rămășițe de șrapnel ale unui maxilar.”
- Vrei datele din Poliția Militară? - Nu.
Peste 150 de cazuri închise.
Toate urmăriri penale de succes. Peste 20 de fugari capturați.
Ce caută un tip ca ăsta în Margrave?
Ce caută un tip ca ăsta în închisoare?
N-aș vrea să fiu omul care l-a băgat.
Ieși afară din biroul meu!
N-O FACE
Speram să pună o piesă Beatles.
Mă calmează.
De când mama îmi cânta „Rocky Raccoon” când aveam vreo răceală.
- Îmi pare rău dacă te-am trezit. - E în regulă.
A sosit de ceva vreme, poți s-o iei și pe a mea. Eu n-am poftă de mâncare.
Ar trebui să mănânci. Arăți ca naiba.
Fiindcă te-am văzut scoțând ochii unui om.
El a început.
S-ar putea să încerce să mă ucidă imediat ce ies pe cauțiune.
Ești important pentru operațiunea lor?
Foarte important.
Atunci probabil că ești în siguranță.
Dar apar cadavre, înseamnă că cineva devine agitat.
Când se întâmplă asta, lucrurile se pot schimba rapid.
Eu sunt curios de ce ăia pentru care lucrezi mă vor mort pe mine.
- Cum adică? - Gardianul de aseară, Spivey,
ne-a băgat laolaltă cu ceilalți.
O să pretindă că a fost o greșeală, dar a fost intenționat.
Tipii de la duș m-au identificat drept persoana de eliminat.
Imediat ce ies de-aici, am șters-o.
Se întâmplă ceva nasol în Margrave și nu vreau să iau parte.
O să vină soția mea în curând.
Mă doare-n cot.
M-am gândit că cineva fără bani, buletin sau mașină are nevoie de un vehicul.
Ăsta sunt eu.
Firma a confirmat urcarea ta în Tampa acum două seri.
N-ai fi avut timp să omori pe nimeni.
Transportatorii obișnuiți sunt foarte dificili.
Nu fac nimic fără mandat. Cum i-ai făcut să coopereze?
Am mințit.
Că un angajat e suspectat că folosește autobuzul pentru transport de cocaină.
Am zis că, dacă nu cooperează, le oprim toate mașinile
până la sfârșitul anchetei.
Am obținut filmarea într-o oră.
Eu am fost exonerat, dar tipul care a mărturisit cum de pleacă?
Toată lumea știe că Hubble minte, deci...
Ne abținem de la punerea sub acuzare, sperând că un tip agitat ca el
o să facă ceva prostesc care să ne conducă la adevăr sau...
cedează și dezvăluie ce s-a petrecut cu adevărat.
Inteligentă abordare, dnă ofițer Roscoe.
Roscoe e, de fapt, prenumele meu.
N-am cunoscut niciodată o femeie pe nume Roscoe.
Ba da, de curând.
Care e numele tău de familie?
Conklin.
Ai fost ciomăgit înăuntru?
Mi s-a întins o capcană.
De către cine?
Un gardian. Doar băiatul de serviciu.
Dar cei ce i-au dat ordine mă vor dispărut și o să primească ce vor.
Plec cu primul autobuz.
Ce păcat!
Îmi pare rău pentru ospitalitatea de care ai avut parte.
Voiam să-mi cer scuze cu o cină, dar, dacă nu rămâi...
Bine.
Grozav.
Dar o să-mi trebuiască niște haine noi întâi.
Celulele m-au făcut să miros cam urât.
Avem un magazin bărbătesc Merl's în oraș.
N-am nevoie de ceva așa pretențios. Doar blugi și un tricou.
Călătoresc cu bagaje puține.
MAGAZIN SECOND HAND
Ești sigur că nu vrei haine noi?
O să fie noi pentru mine.
Nu pricep. Nu vrei o bază sau ceva?
Am avut o bază toată viața.
Am crescut și am lucrat în armată.
Mi se zicea unde să merg, când să ajung. Acum îmi văd țara așa cum vreau.
Și banii?
Pensia mi se virează lunar prin Western Union.
Nu ți-e dor de familia ta?
Presupun că da. Au murit toți.
În afară de fratele meu, Joe. E băiat bun.
El unde e?
Habar n-am.
Ce te-a adus la Margrave, de fapt? Nu poate fi un cântăreț de blues.
Nu mint oamenii care mă scot din închisoare.
Sunt aici pentru Blind Blake, dar de fapt pentru Chauncey.
Cine e Chauncey?
Acum câteva zile, m-am dus la Chauncey's Bar and Grill, în Tampa.
Tipul de acolo cânta „Police Dog Blues”, de Blind Blake.
Mi-am amintit de o discuție cu fratele meu Joe acum ceva vreme.
El citise un articol despre Blake.
Mi-a zis că a dat ultimul concert în Margrave și că acolo a murit.
Așa că m-am urcat în autobuz.
Deci te duci oriunde vrei, oricând vrei?
Lumea e mereu invidioasă.
Ei bine, da, asta e...
O abordare interesantă a vieții.
Mie-mi convine.
- Mă plimb puțin prin oraș, pe curând! - Sună bine.
Vezi să nu fii arestat pentru crimă iar.
CASPER TEALE Fie ca umbra lui să ofere întotdeauna
umbră și adăpost oamenilor din Margrave.
Dacă vrei să te tunzi, trebuie să aștepți.
E ora mesei lui Mosley.
Mă gândeam să mă bărbieresc, dle Mosley.
Pisica oarbă poate să bărbierească și să mănânce în același timp.
L-am auzit cântând pe Mississippi Fred McDowell.
M-am gândit că un fan blues îmi va spune despre timpul petrecut de Blind aici.
Mă mir că un alb de vârsta ta îl cunoaște pe Fred McDowell.
Mă mir și mai mult că-l cunoști pe Blind Blake, dle Reacher.
E un oraș mic.
Când un străin uriaș e arestat pentru crimă, se duce vorba.
Desigur, dra Roscoe te-a eliberat, așa că nu mi-e frică de tine acum.
La vârsta mea, nu prea mi-e frică de nimic.
Nici mie.
Toată lumea îmi spune Reacher.
Chiar și mama mea.
Pe spate.
Sora mea a cântat cu Blake de câteva ori pe vremuri.
Venea prin oraș în fiecare an,
cânta la biserică sau prin vreun hambar în pustietate.
Am auzit că a murit aici.
Așa se zice.
Lumea venea din tot orașul să-l asculte, chiar și albii.
E un oraș pe cinste.
Foișor proaspăt pictat, straturi de flori îngrijite,
statuia recent lustruită. Parcă ar fi mai mult decât mândrie civică.
Asta este.
Fundația Kliner are grijă de Margrave.
De când a venit în oraș dl Kliner, de vreo cinci ani, din St. Louis,
ca să-și înființeze compania aici.
Cu ce se ocupă compania?
Cu orice îți trece prin cap.
Imobiliare, camioane, chimicale, piese de mașini...
Statuia de acolo? Casper Teale?
Nepotul lui e primarul nostru.
I-a dat lui Kliner o frumusețe de teren pentru fabrica lui.
În schimb, Kliner toarnă bani pentru oraș.
Toată lumea câștigă.
Acolo sunt Kliner Junior și vărul lui sărit de pe fix, Dawson.
Toată lumea îi spune lui Junior KJ.
Eu îi spun „necazuri”.
Ține-mi scaunul cald, bine?
Cauți un partener de dans?
Ultima persoană care s-a holbat la mine a fost o femeie din Panama,
când eram la Fort Sherman, și voia să danseze tamborito.
Și tu vrei să dansezi tamborito?
- Eu chiar că vreau. - Nu vorbesc cu tine, piticanie.
Vorbesc cu tipul în cizme mai scumpe,
cu tunsoare mai bună și camionetă scumpă care te plimbă.
Deci...
Vrei să conduc eu sau...
Nu prea mă pricep la dans.
Prefer învățatul și cititul.
Am citit ceva interesant despre niște acuzații împotriva maiorului Jack Reacher
într-un sătuc de la periferia Bagdadului.
Niște acuzații foarte grave, care au dispărut cumva,
ca firele de nisip într-un deșert neiertător.
Dar cumva deșertul te-a iertat până la urmă, nu-i așa?
În Margrave nu iertăm la fel de ușor.
Păzește-ți spatele, dle Reacher.
Salut. Scuze, cina n-o să aibă loc.
Ce se întâmplă?
S-a găsit un alt cadavru, la 35 de metri de primul. Glonț de același calibru.
Trebuie să merg la morgă.
Nu pot spune că nu sunt dezamăgit.
Voiam să petrec puțin timp cu tine înainte să plec.
Nu știu dacă mergem undeva acum.
Reacher! Hubble a vorbit când erați închiși împreună?
- Nu. - Gogoși.
Ușurel, ai grijă la limbaj.
Ți se pare nostim? Am un oraș cu 1.700 de oameni și două omucideri.
- N-a vorbit deloc cu mine. - Nu te cred.
Nu-mi pasă. Cina ar fi fost plăcută.
- Nu pleci nicăieri. - Mi s-a confirmat alibiul.
Faptul că nu erai aici când a fost ucis nu înseamnă că nu poți fi implicat.
Mă întreb dacă nu cumva era o altă gorilă de 1,95 m pe caseta aia neclară.
Poate trebuie să-mi confirme un expert judiciar că erai tu.
Și poate mai stai la răcoare încă două, trei săptămâni, până terminăm cu asta.
Sau te urci în mașină, mergem la morgă.
Poate legistul îți împrospătează memoria despre Hubble și îmi spui și mie.
Întâi îmi zici că nu mai sunt polițist. Acum vrei ajutorul meu?
Vreau să faci ce spun eu. Acum!
MEDIC LEGIST DISTRICTUL LAWTON
Uneori, ești mort și nici nu știi.
Al doilea tip a fost împușcat în ceafă în timp ce fugea,
dar picioarele au mers înainte până să-i spună creierul: „Amice, ești mort.”
Așa că a căzut în buruieni. Cel puțin asta indică stropii împroșcați.
A fost împușcat de departe, era întuneric și n-a putut fi găsit.
Ucigașul l-a lăsat acolo. Nu avea niciun act la el.
Ucigașii. Într-o anchetă, detaliile contează.
Cel mai probabil a fost mai mult de unul.
E prima mea crimă, deci... Spuneți-mi că știți cine a făcut-o.
- Dar primul neidentificat? Vreun noroc? - Nu.
Mai ușor găsești ceva într-o nucă de oțel.
Lucrările dentare erau diferite. O parte în SUA, restul în străinătate.
Iar vârfurile degetelor au fost compromise de o dermatită.
Erau așa umflate, încât amprentele n-au ieșit decât după drenarea lichidului.
Așteptăm rezultatele. Ce? Nu...
- E nou în poliție sau... - Nu.
Ei bine... oarecum.
Prima victimă era alergică la latex.
Ucigașii purtau costum din polivinil ca să nu fie atinși de ADN-ul din sânge.
În luptă, victima a apucat de el, ceea ce a declanșat reacția de inflamare.
Lucrările dentare sunt diferite fiindcă își repara dinții pe oriunde locuia.
Și-a rupt brațul drept la opt ani și l-a reparat în Berlin.
Amigdalele i-au fost scoase la zece ani în Seul.
Ne luptam.
L-am țintuit de cuptor.
Nu știam că mama tocmai îl oprise.
De acolo are cicatricea fratele meu.
Spune-mi în clipa asta ce se întâmplă.
Ce căuta fratele tău în Margrave?
Nu știu.
E o coincidență că amândoi treceți prin același oraș amărât în același timp?
- Nu știu. - Când l-ai văzut pe Joe ultima dată?
Acum un minut, la morgă.
- Faci pe deșteptul cu mine? - Fac pe directul.
Nu-i de mirare că Sharon te-a părăsit.
Să nu mai pomenești numele soției mele!
Destul! Reacher, ai depășit măsura.
Finlay, lasă-l să-și revină. Tocmai și-a pierdut fratele.
O întrebare și vreau adevărul.
Ce cauți aici, în Margrave?
Blind Blake.
Te pui cu cine nu trebuie, te avertizez.
Jur că o să găsesc orice motiv să te închid iar.
Nu-mi pui tu mie cătușe!
N-o să se întâmple. Reacher, urcă în spate!
Știu că nu ești genul care să bată pe cineva jumătate cât el fără motiv.
Mi-a dat un motiv.
Da? Cunosc oamenii.
Și ai ochi buni.
Fă ce-ți spun, Reacher.
Te rog.
Ești bine, Reacher?
Mă gândesc că fratele meu mi-a zis de Blind Blake cu un motiv.
Mă gândesc cum zace în morga aia.
Mă gândesc că trebuie să fac ceva în privința asta.
De exemplu?
Presupun că o să găsesc toți vinovații
și o să-i omor pe toți.
Subtitrarea: Iulia Rolle
redactor Anca Tach